i s druhé strany vrstvou b s převládajícím vápnitým cementem, a tak vidíme na průřezech (ovšem 

 dosti tenkých) vybíhati korovou vrstvu ve příčky dělící komůrky, ale rezavého zbarvení značné 

 ubývá. Příčky a stěny komůrek mají prstovité z jich vnitřního obvodu vyčnívající výběžky (viz 

 fig. 6.), jež jsou na svém konci ovální neb také špičaté a jsou velmi charakteristické pro Lituolu ; 



tyto jsou složeny výhradně z droboulinkých sem tam roztroušených zrníček 

 ~ křemitých, jež se skoro ztrácejí v převládajícím cementu vápnitém. Na průřezu 



&^C^^^"1*í?, příčném (viz vyobrazení v textu č. 5.) nacházíme podobné poměry; opětně 

 rezavou vrstvu korovou, skoro pásk ovité se na pokraji skořápky táhnoucí 

 «SHMBBraSe!š •' a vrstvu drobně písčitou s cementem vápnitým. 



Naše české exempláře Lituoly úplné se shodují s popisy a vyobraze- 

 ními Reusse a Carpentera ; avšak jsou značně menší než francouzské, jež jsem 

 obdržel od znamenitého badatele v tomto oboru Schlumbergera z Le Mans, 

 jež také zbarvením a povrchem i tvarem se dosti uchylují od typických vý- 

 kresů téhož druhu u anglických badatelů. Ovšem co se týče různých forem a jich správného 

 určení, panuje dosud, a to u velmi mnoha rodů písčitých foraminifer, velký zmatek, zaviněný 

 nejen malou znalostí struktury ale i velikou proměnlivostí, jež u loraminifer jest tak značná, že 

 zkušení angličtí badatelé v tomto oboru druhy u některých vůbec neuznávají, aneb nových ne- 

 připouštějí. 



Velikost: 0"4 — 11 mm. — Naleziště: Velmi hojně na Kamajku; zřídka v Kolíně, Kory- 

 canech a Kaňku. 



Fig. č. 5. Lituola cenomana 

 ďOrb. Příčný řez skořáp- 

 kou přirostlou na ústřici. 

 Zvětš. 50/1. 



Lituola cylindrica n. sp. 



Tab. II. fig. 7. — 12. Vyobrazení v textu č. 6. 



Skořápka volná, válcovitá, rovná neb slabě zahnutá, složená z většího počtu komůrek 

 (největší pozorovaný počet jest 15), jež jsou od sebe odděleny hlubokými, zřetelnými švy, které mají 

 někdy nepravidelný průběh, celkem ale rovnoběžně mezi sebou probíhají. Komůrky 

 v stářím jen velmi pozvolna se zvětšují a jsou silně klenuté. Ústí na ulomených 



'? \ if' ; exemplářích se jeví jako nepravidelné, sem tam na přední stěně roztroušené 



^ K\ otvory. Povrch jest velice význačný. Skládá se z hrubých písečků, slepených inten- 

 SĚBpÉBp^k sivně hnědožlutým cementem, čímž se ve sporných případech, kde máme jen malý 

 %M^I fragment, jejž nechceme broušením porušiti, lehce od podobných forem jiných 

 fty ' Jék rozezná. Mimo to zajímaví- rozdíly jsou ve vnitřní struktuře skořápky. Na prů- 

 fj^lv&Bk řezech podélných (Tab. II. fig. 9., 10., 11.) vidíme velmi přesně ohraničenou zevní 

 W vrstvu korovou, s níž jdou výběžky i do jednotlivých příček komůrkových, 1 ) a na 

 'š^J^ff ni následuje vrstva téměř jen ze samého šedého, jen místy rezavého a drobounkými 



písečnými zrnky promíšeného cementu, jenž u mladých individuí převládá. Prsto- 

 vitých výběžků z vnitřní vrstvy jest mnohem méně a mimo to dobrým znakem 

 tohoto druhu jest, že jsou vždy příčky komůrek konkavní směrem ku předu. Na 

 průřezu příčném, vertikálním (fig. 12.), objevují se poměry vrstev jednotlivých po- 

 dobně jako na podélném. 

 Velikost: 15 — 8 mm. — Naleziště: Kamajk, dosti hojně. 



^ e.k. 



Lituola 



cylindrica nov. sp. 

 Průřez podélní e. k 

 = embryonální ko- 

 můrka. Zvětš. 45/1 



\ Výklad toho viz u předešlého druhu Lituola cenomana ďOrb. 



