18 



Část popisná. 



Čeleď Lituolidae. 



Podčeleď Endothyrinae Brady. (Challenger pag. 350.) 

 Rod Polyphragma Reuss. 

 Synonyma: Lichcuopora Defr. (Bryozoa). 



Charakteristika rodu: Skořápka válcovitá, na spodním konci přirostlá, sestávající 

 z řady velmi krátkých válcovitých segmentů, za sebou seřadéných. Vnitřek komůrek labyrintický. 

 Ústí terminální, síťovité. (Brady, Challenger, p. 350.) 



Struktura skořápky jest obšírně vylíčena při jediném druhu toho rodu. 



Geologické rozšíření. Posud jen z korycanských vrstev z Čech a Saska známa. 



Polyphragma cribrosum Reuss. 

 Tab. I. Fig. 1.— 14. Výkresy v textu č. 2. a 3. 



Literatura a synonyma. 

 1846. Lichenopora cribrosa Reuss. Versteinerungen der bohmischen Kreideformation. II. Theil, 

 pag. 60, 123; Taf. XIV. Fig. 10. Taf. XXIV. Fig. 3.-5. 



1871. PolypJiragma cribrosum Reuss. Vorláufige Notiz iiber zwei neue fossile Foraminiferen-Gat- 

 tungen. Sitzungsberichte der bohmischen Gesellschaft der Wissenschaften. Prag 1871, pag. 277. 



1872. Polyphragrama cribrosum Reuss. Das Elbthalgebirge in Sachsen von Dr. H. B. Geinitz. 

 I. Theil. Der untere Ouader. IV. Abtheilung. von Reuss, pag. 139. Taf. XXXIII. Fig. 8.— 10. 

 Palaeontographica. Bd. XX, 1. 



1884. H. B. Brady: Report on the voyage of H. M. S. Challenger. Vol. IX. pag. 66. 



Tato forma byla nejdříve Reussem nalezena ve spodní opuce u Schillingen 

 blíže Biliny, a pak v témž geologickém horizontě u Bílé Církvice (Weisskirchlitz) 

 ...'r^v^-^^ blíže Teplic; byla popsána jako bryozoa a vřaděna do rodu Lichenopora Defrance. 

 SR S^- : J€-.$ Později nalezl ji Reuss ve větším množství u Plavná v Sasku a při podrobnějším 

 ,.' ' j\ ohledáni do.v-1 k úsudku, ž<: ji dlužno čítati k foraminiferám, a sice do čeledi 



Lituolidae, a podotýká, že prý struktura její úplně se shoduje se strukturou pří- 

 buzného rodu Lituola (Placopsilina ďOrb.), jen prý poněkud tvarem se liší. Tento 

 ovšem mylný náhled byl zaviněn nedostatečnou methodou zkoumací, jakž v ná- 

 sledujících řádcích ukáži. 



Skořápka se nalézá nejčastěji volná, řidčeji přirostlá na cizích předmětech, 

 v tomto případě to bývají misky různých ústřic (Ostrea), neb ostny mořských 

 ježků z rodu Cidaris, ve velmi málo případech nalezl jsem ji přirostlou na rule 

 májku. Spodek skořápky, (viz Tab. I. fig. 5.), jež jest v Kamajku podkladem korycanských vrstev, jež 

 11Z by sen7-í i' 3 dutiny její vyplňují. Tu pak bývá plocha, kterou skořápka přirostlá, velice 



nerovná, namnoze zprohýbaná. (Viz vyobr. v textu č. 2.) Exempláře volné jeví 

 vždy tvar válcovitý, více méně pravidelný, jenž bývá často nepravidelně ohnut, neb blíže k ústí 

 zploštělý (viz fig. 2., 4.). 



