15 



éspěces nouvels, et á cet effet nous avons procluit des nombreuses variétés que nous auríons pu 

 multiplier pour ainsi dire á 1'infini; nous n' aurions eu qu' á dessiner les modifications (ju' une esp< cc 

 subit en passant dans ďune assise dans une autre. Nos nombreuses recherches et 1'éxpérience que nous 

 avons aequise en dessinant nous-méme tous nos fossiles nous ont démontré que jamais les foraminiféres 

 ne se présentent avec une identitě absolue dans deux localités différentes; leur rapporc n'est que 

 relatif, et les modifications sont plus ou moins profondes. Si done nous ne nous étions imposé 

 des limites trěs étroites, le nombre de nos éspěces en aurait été plus que decuplé; et au lieu de 

 pres des 500 éspěces que nous avous publiěs, nous en aurions comptě plus de 5000." Jako malou 

 ukázku k předcházejícím řádkům podávají četná vyobrazení od druhu Nodosaria mutabilis z oolithu 

 u Fontenoy, jež velmi poučným způsobem znázorňuje různé variace téhož druhu ze stejneho nale- 

 ziště. Podobné případy vyskytují se u velmi mnoha rodů a jsou pádnými doklady ku náhledu C ir 

 penterovu ; avšak jen potud, že jsou mezi foraminiferami některé formy, u kterých jest pojem slova 

 species velmi elastický, tak že o nich platí rovnou měrou to, co vyřkl slavný Woodward o trilo- 

 bitech: ,,Nous pouvons comparer leur inděfinis modifications de formes á ces amusantes faces 

 humaines en caoutchouc, que les enfants se plaisent a comprimer." 



Provedli tedy v tomto ohledu zkušení angličtí badatelé Parker, Jones a Brady') velmi záslužnou 

 práci, uvedše ono množství nepatrných odchylek od starších autorů za dobré druhy vydávaných 

 na pravou míru, a zároveň ukázavše, že typy, kol nichž se více forem řadí, až po dnešní dobu se 

 zachovaly. 2 ) I projevují náhled, odůvodněný mnohými doklady jak z recentních, tak i z fossilních 

 foraminifer, že nejlepší a jediné možný způsob systematického skupování jest tvoření jakýchsi řad, 

 jichž členy by byly celé skupiny tvarů, kol jedné, význačné formy se řadících, kteréžto skupiny by 

 měly význam slova species v běžném slova smyslu. Při tom nikterak nezavrhují binomické pojmeno- 

 vání, nýbrž považují je za praktické k označení jisté odchylné formy jakožto variety. Neboť tun, 

 že se od času Linnéova valně změnily náhledy přírodozpytců o tom, co jest druh a rod (a zajisté 

 ještě měniti se budou), tím se nikterak nezměnila výhoda binerního pojmenovaní, které v našem 

 případu usnadní orientaci ve varietách. 



Tyto náhledy anglických badatelů nedošly všude souhlasu, zejména u palaeontologů, kteří 

 se s velkou pílí studiem zkamenělých schránek foraminifer zabývali, jako: Reuss, Gumbell, Schwager 

 a j., ti houževnatě drželi se dřívějších náhledů o rozeznávání druhů. Tu jest ovšem lehko k po- 

 chopení, že za takové rozdílnosti náhledů stává se systematické zpracování jak recentních tak 

 fossilních rhizopodů velice obtížné; neboť od některého badatele celá řada forem za samostatné 

 druhy se vydává, kdežto jiný je sotva na výši variet klade, aneb jiný stahuje všechny v jeden 

 druh ve smyslu anglických badatelů. 



To sice předvídali tito badatelé a hleděli napřed tomu pomocí subgenerických oddělení 

 předejiti takovým poměrům; leč užívá se jich tak libovolně, že spletitost synonymiky a nejistota 

 v přesném stanovení tak zvaných druhů dosáhla takových rozměrů, jaké jsou sotva v jiných třídách 

 živočišstva. Že za takových poměrů zjištění geografického a geologického rozšíření druhů naráží 

 na nepřekonatelné téměř překážky a velmi problematickou cenu má, leží na bíle dni. 



') Parker, Jones and Brady: On the Nomenclature of Foraminifera. Annals Magazíne of the natural history. Part. I.— IX. 

 Jsou to zajímavé kritiky fossilních a recentních druhu, popsaných hlavně od starších autoři od r. až po nasc časy, ve kterých 



jmenovaní odborníci i v pochybných případech druhy jednotlivé buď lépe charakterisují neb jak toho třeba bylo, různé druhy 

 v jeden slučuji. 



-) Důkazem toho jsou mnohé druhy posud jen jako fossilní známé, které nalezeny byly při výpravč Challengerovč. Takow ch 

 druhů jest dosud známo asi ku 120. 



