14 



a forem, že tu nemůže ani vzniknouti pochybnost, že bedlivým a systematickým zkoumáním podaří 

 se nalezti přechody mezi všemi rody a druhy, jak recentními tak i fossilními. 



Uvažujeme-li toto vše, naskýtá se nám tedy mimovolně otázka o původu a významu slova druh. 

 Vedlo by nás příliš daleko, kdybychom tuto otázku již tak dlouho a důkladné — a v mnohém 

 ohledu dosud bezúspěšně — ventilovanou dále zde rozpřádali. V našem případu podáme kritický 

 přehled čelnějších náhledů, jaké v těch poměrech u foraminifer panují, pokud to ovšem nevybočuje 

 z úzkého rámce této práce, a pokud by to mohlo sloužiti za podklad k posuzování popsaných 

 v této práci druhů. Nebudeme se šířiti o zastaralých náhledech v té věci u autorů, kteří dříve 

 každou nepatrnou odchylku jako samostatný druh uváděli, nýbrž přihlížeti budeme pouze k novějším, 

 na rozsáhlém pozorování se zakládajícím náhledům, jež nejdříve byly vysloveny slavným znatelem 

 foraminifer Carpenterem a jež později jeho krajany Parkerem, Jonesem, Bradym a též značnou 

 měrou Schlumbergerem, Terquemem ') a Móllerem byly opraveny a rozšířen}'. 



První, kdo seznal ohromnou proměnlivost foraminifer, nestálost specifických a generických znaků, 

 byl Angličan Carpenter, jenž také rozeznávání druhů v obyčejném slova smyslu úplně zavrhnul, dav 

 svému náhledu výraz ve svém základním díle o foraminiferách výrokem : „The ordinary notion of spe- 

 cies as assemblages of individuals marked out from each other by definite charakters, that have been 

 genetically transmitted from originál prototypes similarely distinguished is quite inapplicable 

 in this group; since even if the limits of such assemblages were extended so as to include 

 what would elsewhere be accounted genera, they would still be found so intimately connected by 

 gradational links that definite lineš of demarcation could not be drawn between them." 



Náhledy Carpenterovy došly u mnohých badatelů ohlasu, byvše novými nálezy dotvrzovány ; 

 zejména když se shledalo, že mnohé druhy, známé posud jen fossilní, z křídového a třetihorního 

 útvaru, též v nynějších mořích byly nalezeny, čímž padla dosud vážná námitka proti takovým 

 náhledům, že prý každý druh jest na určitý geologický horizont omezen. Ovšem bylo tím zase 

 s druhé strany konstatováno faktum, dosud nevysvětlené theorií descendenční, kterak zase právě 

 ten druh mohl se po tak ohromně dlouhou dobu zachovati téměř beze změny, kdežto ostatní 

 bud zanikly neb se značně změnily. 



To bylo příčinou, že se nyní se strany některých badatelů počaly fossilní druhy, popsané 

 od starších autorů, kteří tenkráte neznali té proměnlivosti foraminifer, stahovati v jeden druh, jenž 

 se po dnes prý nachází v nynějších mořích, aneb se identifikovaly starší méně charakteristické 

 formy s druhy, jež byly popsány od Linnéa a jeho vrstevníků, ano někteří upadli i v extrém tvrdíce, 

 že se nesmí žádný nový druh utvořiti, nýbrž že dlužno přiřaditi každou odchylnou formu k někte- 

 rému popsanému již druhu. 



Nelze upříti, že ve velmi mnohých případech se takové slučování druhů dělo právem; neboť 

 formy, jež jsou si velmi podobny a zároveň na určitý horizont geologický omezeny, neb poněkud 

 rozdílné formy, jež žijí na stejném místě za podobných podmínek, vzbuzují v nás důvodné pode- 

 zření, že náležejí k jednomu druhu; a jest s dostatek známo, jak u těchto tvorů povaha naleziště 

 jich v každém ohledu může způsobiti dosti značné úchylky ve tvaru, velikosti, ano i chemickém 

 složení jich skořápky. 



Kladu zde případný výrok dobrého znatele těchto poměrů u fossilních foraminifer, Terquema, 

 ,,< ) foraminiferách z Liasu" 3 ): ,,Nous avons evité autant qu' il nous a été possible ď établir des 



') Introduction to the study of Foraminifera, pag. X. Preface. Podobná znění přicházejí v témž díle ještě na str. XI., 5G a jinde. 

 -') Terquem, Remarks on the Foraminifera, with speciál reference to their variability of form illustrated by the Cristellariar.s. 

 The Monthly microscopical Journal. February 1876. 



; ) Terquem, Recherches sur les foraminifčres du Lias, du departement de la Moselle, p. 471. 



