ÚVOD.) 



Slovo foraminifera bylo původně navrženo ďOrbignym pro všechny drobné, komůrkaté 

 živočichy, jež se za jeho času stavěly k Cephalopodum ") jakožto mikroskopické mollusky. A roz- 

 děloval ďOrbigny Ceplialopody na 3 řády: I. Cryptodibrancliia, II. Siphonifera, III. Foraminifera. 

 Poslední dvě skupiny se rozeznávaly tím, že Siphonifera měla komůrky spojené rourkou, siphonem, 

 jako Nautilus, kdežto u Foraminifer byly komůrky spojeny pouhým otvorem (foramen). Později 

 když Dujardin' 1 ) seznal pravou povahu jich jakožto prvoků, zůstal název ten v platnosti, a do dnes 

 většina přírodozpytců ho užívá. Bylo sice navrženo po tomto objevu Dujardinově, jenž navrhl 

 název RJiizopoda, množství názvů jiných, jako : Rhizostomes, Trcmatophorcs, Asiplionidcs, Polytha- 

 lamnia (tohoto posledního zvláště Max Schultze a Ehrenberg hojně užívali), leč neudržely se 

 trvale; taktéž i správný název RJiizopoda reticulosa neb Rcticularia, přijatý Carpentrem a mnohými 

 jinými badateli 



Avšak již dávno před ďOrbignym mnozí se zabývali foraminiferami, ovšem pod jiným 

 názvem, nejvíce za drobné mollusky neb červy je považujíce, jako ku př. na počátku 18. století 

 Beccarius 4 ), Breyn a ) (jenž již tenkráte navrhoval jméno Polythalamnia), Plancus (1 > (Bianchi), jenž 

 první výkresy jich uveřejnil, Gualtieri 7 ), Ledermuller*). Ovšem kdybychom chtěli jiti do starověku, 

 musili bychom jmenovati obligátního Plinia aneb Strabona u ), jenž skutečně již skořápky nummulitidů 

 znal; leč spisy jich všech mají jen historickou cenu. Náhled ďOrbignyho shledáváme též ještě 

 u Linnéa 10 ), Gmelina, Spenglera n ), Schródera l2 ), Gronovia ,3 ). 



Popisy a výkresy uvedených spisovatelů jsou velmi chatrné, tak že ani se nedá určiti někdy 

 rod. Mnohem důležitější jsou popisy a vyobrazení spisovatelů pozdější doby, jako byli: Boys 



') V následujících řádcích opomíjím vypisovati dobře již známé všeobecné vlastnosti ťoraminiťer, jich struktury a život, odkazuje 

 na hojnost příručních knih, kdež to vše obšírně jest vylíčeno. Podávám zde jen více historický úvod, pokud to sloužiti může k posou- 

 zení popsaných foraminifer, v němž uvádím toliko některé zajímavější nové zjevy u foraminifer vůbec. 



'-) Tableau méthodique de la classe des Cephalopodes. An. d. sc. nat. T. VII. L826. p. 26, 246. 



3 ) Dujardin, Observations nouvelles s. 1. prětend. Cephalopodes microscop. Ann. d. sc. nat. Zool. 2. emer. Ser. T. III. p. 106, 312. 



*) Beccarius, De Bonnonensi aréna quodam 17:31. Commentarii de Bonnon scient. et art. institute T. I. p. 68. 



r ') Breyn J. P., Dissertacio physica de Polythalamniis, nova testac. classe. Gedani 1782, 



u ) Plancus Jan., D. conchis minutis notis. 1 ed. Venetiis 17:$!». 2. ed. Romae L760. 



') Gualtieri Nic, Index Testarum. — Conchyl. quae adversant. in mus. suo. Florentinae 1742. 



s ) Ledermůller M. F., Mikroskop. Augen- u. Gemůthsergotzungen. Nůrnberg 1 T' :: ">. 



'•') Viz D. Archiac et Haine Descript. des anim. foss. d. grouppe Nummulitique de 1' Inde. Paris 1858. 

 '") Linné, Systema naturae etc. edit. XII. reform. Holmiae i 766 — 68. T. I. 



") Spengler Lor., Beskrivelser ov. nagle i Havsand nyl op dag. Kohilier. Nye Sami of de kong. Danske Vidensk. Selsk. Skrifter. 

 Kjobcnhavn. Vol I. 1781. 



,J ) Schroder, Einleitung in die Conchyliologie. Halle 17s:i— 86. I. Th. 



'*) Gronovius L. Th., Zoophylacium Gronovianum. Fasc. III. LugH. Batavor. 1781, 



