G 



Vine G. (R., Notes on Polyzoa of Caen and Ranville now preserved in the Northampton Museum. 

 Ibidem sv. V. 



— Notes on the Classification of Cyclostomatous Polyzoa old and new. 

 Proceed Yorkshire geolog. & polytech. Soc, sv. IX. 



— Notes on the Classification of palaeozoic Polyzoa. 

 Ibidem sv. XI. 



Víaiers A. IV., North Italian Bryozoa. 

 Ouart. Journal geol. Soc, sv. 46. 



— On Tertiary Chilostomatous Bryozoa from New Zealand. 

 Ibidem sv. 43. 



— On Tertiary Cyclostomatous Bryozoa from New Zealand. 



Ibidem sv. 43. 



Ubaghs J. C, Description géologique et palaeontologique du sol de Limbourg, 1879. 



Konečně jest mi vysloviti díky panu prof. Dru. Ant. Fricovi za laskavé zapůjčení originálů 

 křídových mechovek českých, panu prof. Dru. Ot. JVovákovi za mnohou cennou radu, panu prof. 

 Dru. Fr. Vejdovskému za zapůjčení odborných spisů o mechovkách žijících, a panu učiteli AI. Horáčkovi 

 za mnohou zprávu a přátelskou službu. 



2. Příspěvky ku morfologii. 



Při prohlížení četných průřezů mechovek z hlíny kaňkovské objeveny některé znaky, které 

 snad by mohly přispěli ku lepšímu poznání morfologickému těchto živočichů. Zmíním se proto 

 ve stručnosti o poměrech, jež mohl jsem pozorovati na výbrusech těchto, při čemž ovšem nebudu 

 opakovati základní věty obsažené v popisech, které podali (Busk, (Pergens, Zittel, Vine a j., nýbrž 

 spíše chci předpokládati, že jsou všeobecně známy. Nejen číselným poměrem, nýbrž i přirozenou 

 povahou lze vysvětliti, že více pozorovati jsem mohl mechovky kruhoústé než oružnaté. 



pórech. Jedním z důležitých znaků při popisování zkamenělých mechovek jsou póry, to 

 jest malé dutinky na rozličných místech v kostrách mechovek se vyskytující. (Pergens rozeznává 

 následující druhy pór: 



1. (Dutinky kosterně (cavités interscelettiques). Na některých druzích mechovek možno pozo- 

 rovati, že vápenná stěna buňky poblíže ústí chová v sobě tu větší tu menší množství dutinek roz- 

 měrů as 0'045 až 01)54 mm (Eschara), aneb také jen 0*003 (Actaea), které za živa vyplněny jsou 

 pletivem epidermickým. Zcela podobný zjev možno pozorovati u rodu Heteropora, jak o tom později 

 bude mluveno. Uzná-li se příbuznost dutinek u Heteropora s těmito dutinkami kosternými, pak 

 ovšem ztratí tento tvar, (Pergensem za základní typ pór považovaný, na významu svém. 



2. (Póry spojovací (pores de communication), kterými sousedící buňky spolu spojeny jsou. 



O pórech těchto domnívá se (Pergens, že snad jsou jen 

 druhem dutinek kosterných. Póry takové mohl jsem 



| pozorovati u rodu Ditaxia, kde však nejsou podivným 

 způsobem po celém trsu rozděleny, nýbrž omezují se jen 

 Vyobr. č. 2 .Stěna buněčná druhu Ditaxia Useriata Poč. na buňky některé. (Vyobr. č. 2.) Stěny některých buněk 



(Čís. praep. 26.) Zvětšena ISOkráte. . . , .. .... 



byly tak hojnými pory proděraveny, ze prurez jejich při 



větším zvětšení měl podobu lamelly růžencovitě zaškrcené. 



3. Póry, které spojují vnitřek buňky se středem a nalezeny byly u rodu Microporella. 



