7 



Vyobr. č. 3. Příčný průřez prsem druhu Osculi- 

 pora plebeja Nov., zvětšen 2tikrát. (Č. praep. 2.) 



4. Vniterné dutinky (pores intermediaires) pozorované u žijícího druhu Diastopora obelia John. 

 Podobně pojmenovány byly dutinky u rodu Lichenopora, které povstaly tím, že jednotlivé buňky 

 jsou o sobě, nikoli zasazené do společné hmoty, nýbrž spojené spolu výběžky. (Tab. IV. vyobr. 

 č. 2.) Mezery mezi těmito výběžky tvoří právě vniterné dutinky. 



5. Chodby sesilovací (canaux de renforcement) u rodu Idmonea slouží k tomu, aby sesílily 

 trs a nejsou následkem toho také ve stejném počtu po celém trsu rozloženy, nýbrž dole poblíže 

 základné jest jich více než nahoře. Pergen% našel dole až 40, nahoře pak jen as 4. 



U našich druhů (tab. II. vyobr. č. 5., 9. a 11.) jest takových chodeb vždy jen menší počet 

 4 — 6 i také na části dolení, což by se dalo snad vysvětliti tím, že druhy naše tvoří vesměs malé 

 trsy, kterým netřeba přílišného sesilování. Dle mého mínění 



patří sem i sesilovací chodby u rodu Osculipora. Na příčném ,, : , . 



průřezu druhu Osculipora plebeja (vyobr. v textu č. 3.) vidíme 

 přečetné buňky seřadčné tím způsobem, že větší jsou na přední 

 straně, která nese ústí, kdežto směrem do zadu jsou buňky 

 stále menšími. Sestavení toto dokazuje, že buňky berou svůj 

 počátek na zadní straně trsu a kloní se na venek do předu. 

 Po stranách proříznuty jsou výběžky, na jichž koncích umí- 

 stěna jsou i ústí. Zadní čásť trsu obdána jest přídavnou 

 hmotou na průřezu půlměsíčitou, ve které roztroušeny jsou 

 hojné buňky. Tato přídavná hmota liší se ostře od hmoty 

 s hlavními buňkami a sesilovací chodby nejsou v průřezu 

 kruhovité, nýbrž elliptické a neměly zajisté jiného účelu, než podobné chodby u rodu Idmonea. 



6. Přídavné buňky (tubes accessoires) u rodů Heteropora, Ceriopora. Na povrchu těchto 

 rodů otevírají se ústí dvojího druhu. Jedna ústí jsou veliká, kruhovitá a otevírají se jimi hlavní 

 buňky, druhá jsou menší a náležejí buňkám přídavným. (Tab. III. vyobr. č. 6., tab. IV. vyobr. č. 3.) 

 U Heteropora costata ďOrb (vyobr. v textu 

 č. 4.) povstávají buňky ty teprve u povrchu 

 a tvoří proto na průřezu příčném tmavý 

 lem. (Tab. III. vyobr. č. 8.) Vznikají tím, 

 že se stěn hlavních buněk oddělují se la- 

 melly, které rovněž několikráte se dělí a 

 tím dávají vznik četným malým dutinkám. 

 Dělení to jest ovšem nepravidelné, buňky 

 přídavné nejsou sobě stejné a rovněž i stěny 

 mezi nimi nejsou stejně široké. Na někte- 

 rých buňkách rodu Ditaxia pozorujeme zvláštní zjev (vyobr. v textu č. 5.). 



"Stěny mezi buňkami hlavními na venek ústícími nejsou zde vyplněny pletivem buněk pří 

 dávných, nýbrž stěny ty jsou naopak téměř úplně celistvé, mohutné a jen tu a tam objevuji se 

 v nich nepravidelné otvory, které na průřezu podélném bývají kruhovité neb všelijak protažené. 

 Význam zjevu toho nesnadno se dá vysvětliti. Jest zřejmo, že typickým tvarem přídavných buněk 

 jest onen, jaký seznali jsme u druhu Heteropora costata ďOrb (vyobr. v textu č. 4.), a že zjev 

 popsaný u Ditaxia biseriata jest jaksi anormální. Ovšem nelze rozhodnouti, ukazuje-li nám zjev t< ;i 

 počátek buněk přídavných, aneb je-li to zbytnělé pletivo přídavných dutinek, časť mocným přibí- 

 ráním vápenatých uloženin přeměněná. A v této anormální podobě rovnají se přídavné buňky 

 dutinám kosterným, jak Pergensem pod čís. 1. byly ustanoveny, a nelze mezi nimi najiti rozdílu. 



Vyobr. č. 4. Přídavné buňky u 

 druhu Heteropora costata ďOrb. 

 26kr. zvětšené. (Čís. praep. 9.) 



Vyobr. č. ó Čásť podélného průřezu 

 u druhu Ditaxia biseriata Poč. 2tíkr. 

 zvětšena (Čís. praep. 25.) 



