12 



miska chová na sobě i silně rozvětvený trs se společným víceřadým základem, jak vyobrazen 

 č. 1. tab. I. 



Podobný, však mnohem pravidelnější a užšími ústími opatřený druh, vyobrazuje ďOrbigny 

 (Palaeont. franc. tab. 629. č. 5. — 8.) pod jménem Stom. linearis. 



Stomatopora minuscula nov. spec. 



Tab. I. vyobr. č. 5., 6. 



Trs velice jemný, plíživý, sestává většinou ze dvou, k sobě v pravém úhlu postavených 

 ramen, která někdy se ještě podvojují. Buňky jsou velice jemné, prodloužené a úzké. Ústí jejich 

 protaženo v dlouhou rourku, která ale bývá obyčejně uražena Na jednom trsu zachovalo se ústí 

 pouze jediné, kdežto ostatní buňky ukazují na místě, kde vynikala rourka s ústím, vylomený otvor; 

 na druhém trsu téhož druhu jest rovněž naznačeno ústí jediné, kdežto místa ústí druhých jsou bud 

 jen slabě naznačena aneb vůbec nezřejma. Někdy i svrchní stěna buňky bývá proražena, tak že 

 viděti úzký vnitřek. Rozměry buněk jsou velice nepatrný; délka obnáší 0"5 — 0'6 mm, často však 

 setkáváme se mimořádně s buňkou zvláště dlouhou, šířka 013 — 015 mm, ústí měří ve svém 

 vnitřním průměru až O06 mm. 



Svou útlostí liší se tento druh ode všech dosud známých. Domněnce, že je to snad mladé 

 stadium jiného druhu, odporuje silné vytažené ústí. 



Na skořápce mlže Exogyra, zároveň s druhem Stom. divaricata a pak i na jiných zkame- 

 nělinách, většinou ale špatně zachován s ústím uraženým, tak že určení jest velice obtížno. 



Stomatopora constricta nov. spec. 



Tab. I. vyobr. č. 7., 8. 



Trs velice zajímavého druhu tohoto sestává z řady buněk, která na obou koncích se roz- 

 dvojuje a v mírných obloucích probíhá. Buňky jsou protáhlé a pokud se šířky týče nestejné, 

 počátek jejich bývá značně užší než naduřelý konec přední poblíže ústí. A tak podobají se vnější 

 podobou svou buňkám rodu Hippothoa z oddělení oružnatých. Ústí jest kruhovité, dosti mocně 

 povytaženo a sedí na svrchní stěně buňky. Rozměry buněk jsou: délka 0*6 — 08 mm, šířka u před- 

 ního konce 02 mm, u zadního 0'08 — Ol mm, ústí ve vnitřním průměru O05 —0*07 mm. 



Dosud nalezen pouze jediný exemplář, který není příliš dobře zachován, poněvadž ústí 

 buněk nejsou někde dobře viditelná. 



Podobá se poněkud rodu Stom. gracilis u a Orbignyao. (Palaeont. franc. str. 843. tab. 758. 

 č. vyobr. 17.— 18.) 



Stomatopora Suessi Novák sp. 



Proboscina Suessi Novák, Beitr. zur Kenntn. d. Bryoz. bohm. Kreidef., str. 27, tab. V. vyobr. č. 14 — 19., 



tab. IV. vyobr. č. 25—26. 



V hlíně z Kaňku nalezeno as 5 jedinců tohoto druhu rozličné podoby a rozličných rozměrů, 

 které celkem souhlasí s popisem i vyobrazením v základním spise prof. JVováka, zvláště pokud se 

 týče velikosti buněk a vnějšího úzce listového obrysu. Druh tento tvoří zřejmý přechod ku rodu 

 Diastopora (viz Novák, Beitr. z. Kenntn. Bryoz. b. Kreidef., tab. IV. vyobr. č. 26.). 



