Hamm (Bryoz. Mastr. Ober Senon str. 24) ve svém velice stručném popisu rovněž staví 

 rod Berenicea mezi »nej důležitější synonyma « rodu Diastopora, aniž by slovem počínání toto 

 odůvodnil. 



Sem dle mého mínění dlužno i počítati trsy v podobě neurčitě omezených plátů, na nichž 

 kruhovitá ústí leží nepravidelně aneb v nezřetelných pětičetách (Quincunx). Na tvarech takových 

 jen výjimkou lze pozorovati shora hranice jednotlivých buněk. Na průřezu vidíme (tab. II. vyobr. 

 č. 12., 13.) buňky často ve více řadách nad sebou a jen některé otevírati se na venek. 



Podobné tvary seřadil Marsson (Bryoz. Schreibkr. Rúgen str. 16) do nového rodu Crypto- 

 glena, jehož diagnosa*) provázená ne příliš zřetelným obrazem (tab. I. vyobr. č. 3.), nehodí se však 

 na tvary výše vzpomenuté. 



Rod Stomatopora má trsy stromovitě rozvětvené z jediné neb i z více řad buněčných 

 sestávající ; rod Diastopora však má trsy plátovité, na nichž buňky jsou rozloženy bud paprskovitě 

 směřujíce zadním koncem svým ku bodu počátečnímu aneb nepravidelně, často v nezřetelných pěti- 

 četách. Oba tyto rody spojuje tvar Stom. Suessi Novákem vyobrazený, kde řady buněk přecházejí 

 z polohy rovnoběžné do paprskovitě rozložené. 



Ze druhů rodu Diastopora příslušících, které v korycanské hlíně pod Kaňkem byly nalezeny, 

 náležejí do oddělení, jež má buňky paprskovitě seřaděné, druhy tyto: 



circularis Počta foliům Novák spec. 



concreta Počta pilosa Novák spec. 



Druhy, které tvoří nepravidelné platy s ústími nepravidelně roztroušenými, jsou : 

 angulus Počta echinata Počta 



bacca Počta exigua Počta 



difluens Novák spec. procera Počta, 

 protracta Počta. 



Mimo dospělé trsy možno nalézti v hlíně kaňkovské ještě dosti četná mladá stadia, která 

 mají teprve několik málo buněk úplně vyvinutých, za to ale tlustý obvodní val, ve kterém, jak 

 známo, jsou pupeny. Podávám vyobrazení těchto stadií na tab. I. vyobr. 9. — 12., ježto bližší určení 

 není možno, ač lze rozeznati 2 typy, jeden s buňkami menšími a užšími, druhý s buňkami většími 

 a širšími. 



Diastopora circularis nov. spec. 



Tab. I vyobr. č. 13, tab. III. vyobr. č. 31. 



i rsy jsou malé, kruhovitého aneb vejčitého obrysu a sestávají z malých buněk, které spořá- 

 dány jsou paprskovitě od středu trsu. Buňky jen málo vynikají předními konci svými nad povrch, 

 měří as 0'08 — 0*1 mm v šíři a nestojí v pravidelném uspořádání, nýbrž jen směr jejich jest papr- 

 skovitý. Ústí je kruhovité aneb vejčité a měřívá ve svém vnitřním průměru 0'04 — - 05 mm. Trs 

 sám bývá tlustý a má, zvláště u některých jedinců, kol do kola množství pupenů ; které se po stranách 

 jednoduchým otvorem otevírají aneb i po straně odřeny bývají, tak že lze vnitřek buněk viděti. 

 Rourovité buňky, předním koncem málo pozdvižené, bývají stejné, jak u jedinců větších, tak i menších, 

 někdy se zdá, jakoby větší jedinci měli menší buňky, než trsy menší. 



*) Diagnosa tato zní: »Stock aus blattfórmigen, einschicbtigen Lappen bestehend, nur auf einer Seite mit Zellen und 

 geschlossenen Nebenzellen. Hauptzellen auf der Oberfláche undeutlich quincuncial ausmundend. Nebenzellen aus sehr verdiinnter, 

 fast stielformiger Basis sich allmahlich erweiternd, rosenkranzfórmig eingeschniirt, bis zur Oberfláche fortlaufend, aber geschlossen 

 bleibend.* 



