15 



Na jednom trsu nalezena ovicella v podobě malého as 065 mm dlouhého váčku, který byl 

 až na samém obvodu a na svém povrchu opatřen byl několika malými otvor)'. 



Nade vši pochybu jsou však tvary zde popisované, mladými stupni ve vývoji a jen proto 

 byly ustanoveny za nový druh, že dílem jsou význačným typem a dílem že nebylo možno najiti 

 druh, jehož by snad byly mladým stadiem. 



Diastopora concreta nov. 

 Tab. I. vyobr. č. 20. 



Pokud z úlomků možno souditi, tvoří trsy polokruhovité neb ledvinité, 1 — 1*25 široké 

 a 0*76 — 1 mm dlouhé povlaky a rozeznávají se od všech dosud známých tvarů svými značnými rozměry. 

 Buňky vybíhají ve směru od středu na všecky strany paprskovitě, nejsou ale v pravidelných řadách, 

 nýbrž kupí se nepravidelně. Ony jsou krátké a široké, obzvláště na obvodu trsu. Buňky uprostřed 

 trsu měří as 06 mm v délce, u obvodu jsou kratší 0*3 — 0*5 mm a jsou uprostřed trsu as 0*23 mm, 

 dále u obvodu až 0*4 mm široké. 



Předním svým koncem pozdvihují se nad povrch a to zvláště u buněk středních, kdežto 

 buňky na obvodu jen malou částí se vyzdvihují. Ustí je kruhovité a měří u buněk ve středu trsu 

 as 0*08 mm, dále u obvodu až Olo mm ve vnitřním průměru. 



Diastopora foliům Novák sp. 

 Berenicca foliům Novák, Beitr. z. Kennt. d. Bryoz. bóhm. Kreidet. str. 20. tab. IV. vyobr. č. 11. — 14. 



Diastopora pilosa Novák sp. 

 Berenicea pilosa Novák, Bcitr. z. Kennt. d. Bryoz. bohm. Kreidef. str. 21. tab. IV. vyobr. č. 1. — 10. 



S druhem předešlým nalezen v několika exemplářích, často nepříznivě zachovaných a proto 

 též nesnadno určitelných. 



Diastopora angulus nov. spec. 



Tab. II. vyobr. č. 31. 32. 



Malý a jediný trs nalezen na úlomku jakési skořápky. Jest v podobě tlustého a protáhlého 

 plátu uprostřed zvýšeného, tak že má podélnou uprostřed probíhající hranu, na které jsou postavena 

 v řadě ústí buněk. Následkem toho středního zvýšení a hrany dosti ostré, je průřez trsu trojhranný. 

 Na obou bocích jsou ústí buněk kruhovitá, nepravidelné roztroušena, jen místy zdá se, že stoji 

 v pčtičetách. Hranice jednotlivých buněk nelze při pohledu shora rozeznati. Ustí buněk jsou po- 

 měrně velice nepatrná, měříce O03 — O04 mm ve vnitřním průměru, a jsou ohraničena pouze 

 slabým valem. 



Diastopora bacca nov. 

 Tab. I. vyobr. č. 17. — 18. 



Jest velice typický a snadno rozeznatelný druh. Trs v mládí naduřuje palicovitě (tab. I. 

 vyobr. č. 16.) a má v ten čas kruhovitá ústí dosti řídce roztroušena a jen ku konci jsou ústi 

 hustší a kupí se tu také i k buňkám pupencovým. Později proměňuje se trs ve platy, tu větší tu 

 menší, na nichž ústí jsou již dosti stejnoměrně roztříděna. (Tab. I. vyobr. č. 27.) Na některých 

 místech zdá se, jakoby ústí stála v pětičetách, než rozvržení to není ani stálé aniž zřetelné. Hranice 

 jednotlivých buněk, při pohledu shora, znáti buď jen slabě, anebo vůbec nejsou naznačeny. I stí 



