LC 



buněk jsou poměrně veliká a vynikají na povrch v podobě bradavek. Bradavky ty děkují původ 

 svůj poměrně tlusté stěně buněčné, jak to již také z mír jednotlivých částí buněčných vysvítá. Ústí 

 ve vnějším průměru svém měří 013 — 0T6 mm, ve vnitřním O06 — 0*09 mm, tak že na stěnu 

 buněčnou více než 0"03 mm vypadá. Povrch nebývá dostatečně zachován, zdá se, že byl zrněn. 



Podobné však větší tvary vyobrazuje ďOrbigny (Palaeontolog. franc. tab. 760. vyobr. č. 1. — 3.) 

 pod jménem Reptotubigera elevata, kterýž druh liší se hlavně pravidelným postavením ústí do řad. 

 Mimo to přichází v podobě silně naduřelých palic, kdežto náš druh jen z mládí jest palicovitý 

 a ve stáří šíří se do plochy. 



Diastopora diffluens Novák sp. 



Tab. II. vyobr. č. 12 , 13. 



Proboscina diffluens Novák, Beitr. z. Kenntn. d. Bryoz. d. bóhm. Kreidef. str. 26, tab. V. vyobr. č. 10. — 13. 



Druhu toho nalezeno bylo několik kousků, jichž bylo použito ku zdělání průřezů příčných. 

 Na průřezích těch objevují se nám buňky nestejné velikosti dle toho, kterou částí buňky řez veden 

 byl, a vidíme dále, že buňky nejsou pouze ve vrstvě jediné, nýbrž někdy i ve vrstvách 2, tak že 

 tudíž pod sebe zasahují. Některé z nich na průřezu přímo otevírají se na venek. 



Pokud se popisu druhu toho týče, odkazuji na pojednání uvedené. 



Diastopora protracta nov. spec. 



Tab. I. vyobr. č. 15.— 16. 



Trsy jsou malých rozměrů a mají podobu nepravidelných povlaků. Na povrchu buňky 

 předním koncem svým mocně do výše pozdviženy, tak že 05 — 0"9 mm nad povrch vynikají. Ústí 

 jest kruhovité a jest na konci rourky, kteráž měří ve vnějším průměru 0"2 — 0*3 mm. Vnitřní 

 průměr ústí jest Ol — 14 mm. Ústí jsou na povrchu nepravidelně roztroušena, někdy v jakýchsi 

 nezřetelných řadách seskupena. Hranice jednotlivých buněk bývají shora dobře zřetelný. Rourky, 

 ve které buňky na předním konci svém vybíhají, bývají někdy odřeny, a pak naznačuje jen ne- 

 zřetelně omezená jamka neb díra místo, kde rourka s ústím vynikala. 



<U0rbigny (Palaeontol. franc. tab. 760. vyobr. č. 4. — 6.) vyobrazuje podobný tvar pod jménem 

 Proboscina alternata, který však liší se od našeho nového druhu rozměry svými a pak i tím znakem, 

 že jest vícevrstevnatý. Poslední znak přiměl (Pergense (Bryoz. du cretacé str. 338.), že považuje 

 tvar Proboscina alternata za plíživý typ druhu Entalophora proboscidea. Zde popsané jednovrstevné 

 povlaky nedají se ovšem k rodu Entalophora ni'<terak přirovnati. 



Diastopora echinata nov. spec. 

 Tab. I. vyobr. č. 21.-22. 



Trs tvoří povlak cizího předmětu, který částečně byl zrušen, tak že je na jedné straně 

 prázdný vnitřek, kdežto druhý konec kamením jest vyplněn. Buňky na povrchu povlaku jsou velice 

 četné a hustě k sobě seskupeny, tak že prostor mezi dvěma buňkami jest asi 0'2 mm. Přední 

 konec buněk jest silně vyzdvižen, tak že trs nabývá vnějšího vzhledu trnitého. Buňky jsou bez 

 pořádku seskupeny, nelze pozorovati žádné pravidlo, jsou ale namířeny jedním směrem vzhůru. 

 V délce měří as 03 — 0*5 mm a jsou poměrně velice úzké, neboť měří průměr vnějšího ústí as 

 08 mm, průměr vnitřního ústí 0"04 — - 06 ;::m. Po jedné straně povlaku jest ovicella, zcela 

 podobná oněm, které u plochých ledvinitých neb kruhovitých druhů shledáváme. Jest to naduřelý 



