30 



(tab. III. vyobr. 16.) vidět, že trs na jednu stranu jest otevřen, a že buňky jsou vícehranné, někdy 

 '1 — 3 nad sebou. 



Průřez podélný (tab. Ii. vyobr. č. 14. — 15.) ukazuje nám buňky z počátku velice úzké 

 a později se silně rozšiřující. Zvláštností zde jest, že na některých místech nad ústím takové roz- 

 šířené buňky, jest ještě vždy jedna buňka vedlejší (tab. II. vyobr. č. 15. a), jejíž význam není znám. 



Rod Melicertites, Roemer 1840. 



Trsy jsou stromkovitě rozvětvené, příčný průřez jednotlivých větví kruhovitý. Obyčejně troj- 

 neb čtyrboká ústí otevírají se po celém kmenu kol do kola. Buňky povstávají ze středního svazku 

 prodloužených buněk a rozšiřují se mocně k obvodu. 



Melicertites docens Novák sp. 

 Tab IV. vyobr č. 25. 



Beitr. zur Kenntn. d. Bryoz. bóhm. Kreidef., str. 34, tab. VIII. vyobr. č. 13. — 20. 



Druh tento byl proí. JJovákem na místě uvedeném obšírně popsán a zbývá protož zde jen 

 na podélný průřez (tab. IV. vyobr. č. 25.) kmenem upozorniti, který podává typický vzor buněk 

 z oddělení tohoto. 



Uprostřed táhne se svazek prodloužených buněk a z toho na průřezu s obou stran vybíhají 

 buňky z počátku úzké, pak ale pojednou na šíři přijímající. 

 Druh ten není příliš hojný v hlíně pod Kaňkem. 



Pokud se týče mechovek oružnatých, tu umístil jsem nepatrný počet v hlíně kaňkovské se 

 vyskytujících tvarů v soustavě Marssonově, dle které dělí se mechovky oružnaté v 10 čeledí. 



Čeleď: Flustridea. 



Trs rohovitý (u žijících) aneb částečně neb úplně zvápenatělý, podoby válcovité, hranolovité 

 neb stlačené v pláty, aneb konečně v podobě jednovrstevných povlaků. Přední stěny buněk neúplně 

 zvápenatělé s ústím buněčným. Avicularie chybějí aneb jsou vyvinuty. 



Rod Membranipora, Blainville 1834. 



Trsy složeny z jediné vrstvy buněk, která bud tvoří povlaky aneb také vzpřimuje se 

 v samostatné laločnaté pláty, které někdy kroutí se v rouru. Buňky seřaděny do řad podélných, 

 tak že tvoří na povrchu pětičety. Uspořádání toto místy stává se nepravidelným, proto že vsu- 

 nují se buňky nové. Svrchní stěna buněk někdy rohovitá, nezúplna zvápenatělá a proto nezacho- 

 vaná, okraj silný. 



Membranipora elliptica v. Hag. sp. 

 Novák, Beitr. z. Kennt. d. Bryoz. d. bóhm. Kreidef. str. 13. tab. II. vyobr. č. 11.-16. 



V hlíně pod Kaňkem nalezeno několik jedinců, které nejlépe souhlasí s vyobrazením (keussovým. 

 (V Geinitz. Das Elbthalgeb. in Sachsen I. díl tab. XXIV. vyobr. č. 4.) 



