30 



S tímto druhem jistě totožný jsou Reussem později r. 1851 popsané druhy (nove) ze sep- 

 tariového jílu z okolí Berlína 1 ), o nichž se domníval vzhledem ku různosti geologického stáří lokality, 

 že jsou rozdílné od křídových podobných druhů. Jsou to Dentalina Philippii, Dent. Buchi a Dent. 

 obliquestriata (Rss, non Silvestři !), vyznačující se vesměs jemnými rýhami v záhybech mezi ko- 

 můrkami. Z té příčiny jsem náš druh uvedl podle zákona priority pod jménem Nod. costellata Rss. 

 Chapmannův výkres zdá se náležeti ku blízko příbuznému druhu Nod. costulata Reuss (Viz Brady. 

 Challenger Rep. p. 515. Pl. LXIII. fig. 23 — 27), který má na spodní části komůrek rýhy, a spojující 

 hrdélka bez ozdob, a velmi, dlouhá. 



Velikosť: 15 — 3 mm. Naleziště: Velmi zřídka v semických slínech. 



(Marginulina?) Dentalina Folkestoniensis Chapm. var. cylindroides n. var. 

 Tab. III. obr. 17 



Chapmann. Journ. Micr. Soc. 1894 p. 161. Pl. IV. fig. 16, 17. 



Skořápka jen v úlomcích zachovaná, zakřivená, složená až z 5 komůrek válcovitých, mírně 

 vydutých, oddělených ostrými hlubokými švy, jež se táhnou šikmo ku směru zakřivené skořápky. 

 Na každé komůrce 7 — 8 jemných, zakřivených, čárkovitých žeber, jež ve švech přestávají, a střídají 

 se, takže následující žebro netvoří pokračování předcházejícího. Poslední komůrka jest jen nepatrně 

 větší nebo stejně velká jako předcházející, a má ústí zdobené 8 hvězdovitč rozloženými lištnami. 



Typická forma popsaná Chapmannem má vyduté eliptické komůrky, oddělené vodorovnými 

 záhyby (v textu mluví o hlubokých švech), s embryonální komůrkou kulovitou, ostnem opatřenou, 

 a poslední komůrka jest rovněž silně vydutá, velká a protažena v krátkou špičku. 



Mezi dosud popsanými Dentalinami (pokud v přístupné literatuře dalo se i s přispěním v té 

 věci velmi obeznámeného přítele mého Sherborna) není znám žádný podobný tvar. Vzdáleně upomína 

 svými žebry na Nodos. proxima Silvestři (Nodos. Foss. Viv. ď Italia. 1872. p. 63. Pl. VI. fig. 138 — 147), 

 ale tvar komůrek jest úplně rozdílný a i sám Brady (Challenger Rep. IX. p. 511.) doznává, že tato 

 Silvestriova vždy 2komůrkatá forma s ostatními žádnými přechody spojena není. Jinak zase upomíná 

 poněkud na D. hircicornua Schwager (Novara Exped. Geol. (2.) 1866. p. 230. T. VI. fig. 64. 



Velikosť: 12 mm. 



Naleziště: Přemyšlany (velmi zřídka). 



Dentalina Scharbergeana Neugeb. 



Tab. II. obr. 13, 22. 



Neugeboren. Denkschr. k. Akad. Wiss. Wien. Bd. XII. 1856. p. 87. T. IV. fig. 1 — 4. 



Skořápka jest hladká, bez ozdob, složená až ze 16 komůrek, které na spodu bývají zcela 

 málo klenuté, nahoře ale vždy silně vyklenuté jsou. První komůrka bývá větší, jest kulovitá a má 

 osten. Poslední komůrka prodloužena jest v dlouhý zobánek neb rourku, která na konci má kraje 

 zpět ohnuté, takže se zdá, jakoby bylo ústí lemováno valem. Švy na spodním konci bývají jen jako 

 tmavé, sklovitě lesklé čáry vyznačeny, u horních komůrek jsou hluboké a široké. 



Naleziště: Stradouň. zřídka. 



') Ueber die fossilen Foraminiieren u. Entomostracen der Umyeyend von Berlin. Zeitschr. d. deut. «eol. Gesell. 1851. 

 Heft. 1. Taf. III. 



