31 



Dentalina consobrina D* Orb. 

 Tab. II. obr. 3, 5. Tab. III. obr. 13, 15 ř, 26. 27. 



D' Orbigny Foram. foss. Vienne. 1846. p. 46. Pl. II. fig. 1 — 3. 

 Borneinann. Zeitschr. deut. geol. Ges. Bd. VII. 1855. p. 323. T. XIII. fig. 1—4. 

 Neugeboren. Denkschr. kais. Akad. Wiss. Wien. Bd. XII. 1856. pag. 86. T. III. fig. 15. 

 Egger. Neues Jahrb. 1857. p. 306. T. XV. fig. 22—23. 



Reuss. Sitzungsber. Akad. Wiss. W ien. Bd. XLVIII. 1X63— 1864. p. 45. T. II. fig. 19—23. 

 Hantken. A mágy kir. foldt. int. évkonyve. Vol. IV. 1875—6. p. 25. T. III. fig. 3, 10. 



Mittheil. a. d. ungar. geol. Anstalt. Bd IV. 1X75. (1881.) p. 30. T. III. fig. 3, 10 

 Terrigi. Atti. Acc. Pont. Nuovi Lincei. Vol. XXXIII. 1880. p. 180. T. I fig. 10. 

 Brady. Challenger Report. Vol. IX. p. 501. Pl. LXII. fig. 23, 24. 

 Chapman. Gault Foraminif. Journ. Roy Micr. Soc. 1X93. p. 588. Pl. VIII. fig. 33. 



Skořápka protáhlá, hladká, bez ozdob, 1 sestávající až z 10 komůrek, které skoro všechny 

 stejný průměr mají, avšak různě dlouhé jsou. Prvá komůrka jest tlustá, kulovitá, u starších exempláru 

 špičkou opatřená. Ostatní komůrky jsou válcovité a čím dále tím více protáhlé, až poslední jest 

 vejčitá a v tupou špičku protáhlá. Ústí jest kulaté, jednoduché. 



S tímto druhem stotožňují angličtí autoři (jmenovitě Chapmanj mnoho torem, které jsou na 

 spodním konci svém zakulaceny, a liší se dosti značně od D' Orbigny-ova původního výkresu, takže 

 by sem, mělo-li by se to důsledně prováděti, měli bychom velké množství širokých, krátkých forem 

 podřaditi, které jako zvláštní druhy od Xeugeborena, Terquema, Bornemanna, Reusse, Karrera 

 a Strache-ho popsány byly. Brady však uvádí jakožto synonyma pouze 6 druhu, které zcela jistě 

 sem patří, totiž : 

 Dent culmen Costa. 



» Haidingeri Neugeboren. 



» Reussi » 



» abbreviata » 



» consobrina var. emaciata Reuss sp. 



» praelonga Costa. 



a podotýká, že Parkerem a Jonesem pod jménem L). consobrina (vyobrazená forma Philos. Trans. 

 Vol. CLV. Pl. XVI. fig. 3) náleží as ku druhu Xodos. callomorpha Reuss. Reussův druh Dent 

 emaciata jest prý jen varieta od výše uvedeného; náhled to, se kterým souhlasiti ještě můžeme 



K této varietě náležely by formy vyobrazené (obr. 13 a 15), vyznačující se nízkými komůr- 

 kami, oddělené rovnými švy neb záhyby, kteréž i jinak od D'Orbigny-ova výkresu se značně liší 

 Neugeboren vyobrazuje pod jménem Dent. consobrina formu, jejíž komůrky mělkými záhyby 

 a to jen v horní části skořápky, kdežto v dolejší časti komůrky švy ostrými a hlubokými odděleny 

 jsou; z toho patrno, že ve spůsobu oddělení komůrek od sebe veliká proměnlivost u tohoto druhu 

 vládne, a že Reussův druh jen varietou jest, (ovšem pokud o druzích u foraminifer možno mluvit 

 Že ale řada forem Dent. consobrina co nejůžeji spojena jest s řadou Nodos. filiformis D' Orb, 

 a Dent. communis, o tom nelze pochybovati, a pohled na vyobrazeni Xeugeborena a Bradyho poučí 

 hned o nemožnosti ohraničení druhů u foraminifer a o správnosti náhledu, že u nich neexistují druhy 

 v obyčejném slova smyslu, jakž se ho v zoologii u jiných skupin užívá. 



K téže varietě (emaciata Rss sp. náleží basální konce vyobrazené na Tab. III sub 26 a 27. 



