34 



Nodosaria prismatica Reuss. 

 Tab. II. Obr. 1. 



Reuss. Sitzungsber. k. Akad. Wiss. Wien. 1860. Vol. XL. p. 180. T. II. fig. 2. 



Reuss. Ibid. 1862. Vol. XLVI. p. 36. T. II. fig. 7. (nikoliv 3., jakž chybně Reuss udává!) 



Chapman. Journ. Micr. Soc. 1893. p. 594. Pl. IX. fig. 21. 



Skořápka zvolna a jen málo se rozšiřuje, a skládá se z nemnoha (až 10) komůrek, které 

 jsou o něco širší než delší, málo vyklenuté, mělkými, povlovnými záhyby od sebe oddělené. Přes 

 všechny nepřetržitě se táhne vždy jen 6 žeber, úzkých, na hřbetu oble vyklenutých, které na své 

 basi nesplývají mezi sebou a vždy jsou rovné. Velikost' 3 tnm (úlomky). 



Druh tento blíží se celkovým tvarem obyčejnému druhu Nod. Zippei Rss. a vzácnějšímu 

 druhu N. polygona Rss. Liší se od nich svými pravidelnými, přímými a počet 6 nepřesahujícími 

 žebry. U nás jej známe jen v úlomcích, takže rozeznávání jeho od podobných druhů jest obtížné, 

 anto charakteristická prvá a poslední komůrka scházejí. Dle Reussova popisu jsou si obě tyto ko- 

 můrky velmi podobny, jsouce tupou, hladkou, slabě vytáhlou špičkou zakončeny. Brady považuje tento 

 druh za synonyma proměnlivého druhu Nodos. raphanus Linné; s náhledem tímto však nemůžeme 

 souhlasiti, anto původní vyobrazení druhu N. raphanus tak rozdílná jsou, že kdyby se skutečně ukázalo, 

 že tento druh i s příbuznými formami jest jen nepatrnou odrůdou, skutečně spojenou více přechody 

 s ostatními »druhy«, tu více než polovina všech dosud popsaných druhů musila by se k tomu 

 starému Linnéovu druhu přiděliti, čímž hlavní výhoda Linnéova binerního pojmenování, totiž možnost 

 clorozuměti se o míněné formě, tím by se skoro úplně zmařila. 



Naleziště: Stradouň, (»na vartě «). 



Dentalina farcimen Soldani. 

 Tab. II. obr. 18. Tab. III. obr. 11. 



Orthoceras farcimen Soldani Testaceografia. Vol. I. (1791.). Tab. II. p. 98. Tab. 105. O. (= Nod. 

 communis D' Orb.). 



Orthoceras farcimen Soldani Ibid. II. 1798. p 35. Tab. 10 // — m. (= Nod. ovicula D' Orb.) 

 Nodosaria farcimen Reuss. Bull. Acad. Roy. Belg. Vol. XV. 1863, p. 146. Pl. I. fig. 18. 



laxa Reuss. Denkschr. kais. Akad. Wiss. Wien. 1865. Vol. XXV. p. 132. Taf. IX. 



(chybně místo II.) fig. 2, 3. 

 Xodosaria (Dentalina) farcimen Silvestři. Atti. Accad. Gioenia Sc. Ňat. n. s. Vol. VII. 1872. 



p. 83. T. X. fig. 229—242. 

 Nodosaria (Dentalina) farcimen .- Borneman. Jahrb. d. preus. geol. Landesanst. 1885 (1886) 



p. 292. T. XIII. fig. 2. 



Nodosaria (Dentalina) farcimen Brady. Report Challenger. Vol. IX. p. 498. Pl. LXII. fig. 17, 18; 



textfig. 13 a, b, c. (pag. 499.) 

 Nodosaria (Dentalina) farcimen Howchin. Journ. Micr. Soc. 1888. p. 543. Pl. IX. fig. 21 a, b. 



Chapman. Gault For. Trans. R. Micr. Soc. 1893. p. 587. Pl. VIII. fig. 25. 



Skořápka zahnutá, hladká, složená z více, až 15 komůrek, vejčitých, silně vyklenutých, 

 oddělených hlubokými avšak ne ostrými záhyby, které šikmo probíhají. Spodní komůrky nebývají 

 tak silně klenuté jako vrchní, a bývají blíže k sobě nahromaděny, tak že na spodním konci zcela 

 jiný vzhled mívají. Tato okolnost' právě jest příčinou, že při velké křehkosti skořápky u tohoto 



