40 



exempláru přetržité, jinak zachovávajíce tvar a velikost, jakou shledáváme u korycanských exemplářů; 

 v tomto případě však nebývá skořápka tak silně střechovitě vyklenuta. Mezi těmito formami přichází, 

 řidčeji, odrůda, jež má ony 2 lištny střední souvislé, avšak mezi švy komůrek nejsou žádná 

 žebra vyvinuta, nýbrž tyto mezery jsou hladké, bez ozdob, a zato švy nesou jemné, čárkovité, šikmo 

 k sobě kladené lištničky neb rýhy, tak že se švy zdají přerušovány. Této odrůdě, vždy v téže 

 podobě se vyskytující, dáváme jméno var. interrupta n. var. (T. IV. fig. 15.). 



Vytknouti dále sluší, že u toho druhu v bělohorských vrstvách komůrky směrem dolů pone- 

 náhlu se zmenšují, a embryonální komůrka značně velká jest. Mladá forma, vyobrazená na Tab. IV. 

 obr. 13., jest tím pozoruhodná, že se na vlas podobá Reussovu výkresu (dle jeho vlastního doznání 

 ale špatnému a nesprávnému) druhu Frond. canaliculata (Rss. Verst. p. 30. T. VIII. fig. 20., 21., z teplických 

 a březenských vrstev). Avšak jednak popis Reussův se neshoduje s výkresem, a neudává význačné 

 znaky, jednak pak později Reuss (Foramin. d. westphál. Kreideformation. Sitzungsber. Akad. Wiss. 

 Wien. Bd. XL. 1860. p. 194. T. VI. fig. 1.) opravil svůj výkres tou měrou, že se ani dost málo 

 jeho původnímu nepodobá, tak že se skoro zdá, že později měl před sebou jinou formu než r. 1845. 

 Než bud' si ta věc jakkoliv, námi vyobrazená forma (fig. 13.) náleží nepochybně ku Fr. Fritschi, od 

 níž se liší jen nedostatkem žeber na komůrkách a ohraničením komůrek až ku lemu skořápky po- 

 mocí rovných lištu , jež náhle, beze všeho zahnutí v lemu skořápky končí. Taktéž hluboká, zřetelná 

 brázda střední na embryonální komůrce rozšiřuje se vejčitě, což u jiných forem nebývá. Z té příčiny, 

 že se tato forma podobá Reussovu výkresu, zovu ji pseudocanaliculata n. var. 



Naleziště : Kutná Hora, Přemyšlany. 



Frondicularia angusta Nilsson. 

 Tab. IV. obr. 18. Tab. V. obr. 4, 8, 11. 



P/amdaria angusta. Nilsson. Petref. Suecan. form. cret. 1827. p. 11. T. 9. fig. 22. 



Geinitz. Charakt. 1839. s. 70. T. 17. fig. 22. 

 Frondicularia angustata. Roemer (errore typi). Verst. d. norddeut. Kreidegeb p. 26. 

 angusta. Reuss. Verst. I. p. 29. T. VIII. fig. 13, 14. 

 » » Geinitz. Elbthalgeb. Palaeontogr. Vol. p. 91. (tuto viz i ostatní citáty bez výkresů). 



Reuss. Sitzungsber. Akad. Wiss. 1860. p. 196. T. IV. fig. 5. 

 Fric. Bělohorské vrstvy. Archiv pro přírod, výzk. Čech. Sv. IV. Nro 1. fig. 153. 

 Beissel Abh. d. k. preuss. geol. Landesanst. N. F. Heft. 3. 1891. p. 41. 

 T. VIII. fig. 13.-31. 



Tento druh, ač jest ze křídových foraminifer jedním z nejdéle známých, a všude jest roz- 

 šířen, přec správně byl pouze jedenkráte vykreslen Reussem r. 1860. dle exempláře pocházejícího 

 z westfálské křídy. Skořápka jest dlouze kopinatá, největší šířky 1 4 mm dosahuje až za horní 

 třetinou své délky; uprostřed je silně stluštělá a ku krájím střechovitě sbíhavá. Délka skřápky dosahuje 

 až 6mm, počet komůrek až 30. Tyto jsou velmi nízké, a jsou odděleny velice hlubokými brázdami, 

 tak že komůrky samy jako ploché, široké, střechovitě skloněné lištny z povrchu skořápky vystupují. 

 Uprostřed táhne se hluboká brázda, která směrem ku embryonální komůrce stává se užší a nezře- 

 telnější. Mimo to jest rozbrázděn povrch komůrek četnými mělkými rýhami, které na některém 

 místě bývají četnější, na jiném opět skoro mizí neb jen ojediněle vystupují. Tyto rýhy se však ne- 

 táhnou přes švy, jimiž komůrky od sebe jsou odděleny. Embryonální komůrka jest velmi malá, 

 kulovitá, opatřená 3 podélnými žebry a krátkým ostnem. 



