42 



obruby. Pokraj skořápky opatřen jest mělkými lemovanými záhyby komůrek. Přes komůrky i přes 

 záhyby táhne se množství poněkud zprohýbaných, velmi jemných rýh, čímž se liší tento druh od 

 příbuzného druhu Frondic. angustissima Reuss. 1 ) Četností rýh, jakož i lemovanými záhyby skořápky 

 nelze jej též stotožnovati jakožto dospělou formu od Frond. tricuspis. Reuss." 2 ) Ozdobnou íormu tuto 

 jmenuji dle přítele Sherborna, jenž velké zásluhy o zdar této publikace má. 

 Naleziště: Přemyšlany (zřídka). 



Frondicularia Gaultina Reuss. 

 Tab. IV. obr. 3; Tab. V. obr. 1. 



Reuss. Sitzuno-sb. cl. kais. Ak. Wiss. Wien. 1860. Vol. XL. p. 194. Tab. V. fig. 5. 

 Burrows. Sherborn and Bailey. Journ. R. Micr. Soc. 1890. p. 558. Pl. X. fig. 5. 

 Chapman. Journal R. xMicr. Soc. 1894. p. 155. Pl. III. fig. 7. 



Skořápka podoby protáhlého kosočtverce, listovitá, složená až z 8 komůrek, oddělených pouze 

 švy (nikoliv žebry). Tyto se sbíhají pod úhlem as 35°, probíhají rovně, neb jen zcela málo zahnutě. 

 Záhyby mezi komůrkami po stranách skořápky velmi nepatrné, mělké. Ozdoby na skořápce žádné. 



Vyobrazený exemplář náš liší se od typické formy jen pošinutím embryonální úzké komůrky 

 na venek; jsou však známy velmi četné doklady u Frondicularia inversa, mucronata a pod., že někdy 

 bývá komůrka embryonální úzká a malá, a tu bývá ven pošinuta; anebo je-li velká a kulovitá, bývá 

 obejmuta z větší části sousedními komůrkami. 3 ) Zjev tento souvisí asi s embryonálním dimorfismem, 

 známým již u mnoha rodů foraminifer. 



Jinak se blíží značně Fr. gaultina ku mladým stadiím křídových Frondicularií, které byly jako 

 samostatné druhy (založené na tvaru prvých 2 komůrek) od D' Orbigny-ho a Reusse popsány. Tak 

 na př. vyobrazený exemplář jeví značnou podobu ku protáhlejší Frond. angulosa D' Orb. 1 ) (D' Orb. 

 Mém. Soc. géol. Fr. IV. Pl. 1. fig. 39.) 



Naleziště : Ojediněle v semických slínech. 



Frondicularia Verneuiliana D'Orbigny. 

 Tab. IV. obr. 1, 11, 12. 



D' Orbigny. Mém. Soc. Géol. France. Vol. IV. 1840. p. 20. Pl. I. fig. 32, 33; Facsimile v Science 



Gossip. 1870. p. 82. fig. 90. 

 Brown. Ann. Mag. Nat. Hist. Vol. XII. 1856. p. 241. Pl. IX. fig. 5 a— c. 



Skořápka čárkovitá, skoro všude stejně široká, pouze u starších exemplářů poslední 2 komůrky 

 jsou širší. Četné, klenuté komůrky odděleny jsou ostrými švy, které se v úhlu as 30° sbíhají, avšak 

 nedotýkají se. Prvá komůrka kulovitá, dole opatřená krátkým hrotem; ostatní komůrky jsou směrem 

 mediální čáry střechovitě mírně dolů sbíhavé. Obruba komůrek neb skořápky není žádná. 



D' Orbignova typická forma (ovšem složená z 8 komůrek), jest nahoře značně širší než 

 naše mladší exempláře (fig. 11, 12), kteréž svou čárkovitostí upomínají spíše na podobný druh 

 Fr. tenuis Rss. ; 4 ) liší se však od něho velkostí hladké embryonální komůrky, vydutostí ostatních 

 komůrek, a přítomností hlubokých, rovných záhybů (švů), kdežto u Fr. tenuis komůrky jsou silně 

 prohnutými lištnami naznačeny. 



v ) Reuss. Die Foram. der westfiUischcn Kreideformation. Sitzungsbcr. k. Akad. Wiss. Wien. Bd. XL. 1860. p. 197. Taf. IV. fig. 6. 

 -) Reuss. Neue Foramin. aus den Schichtcn des ósterr. Tertiarbcckens. Dcnkschr. k. Akad. 1849. p. 4. T. I. fig. 13. 

 3 ) Chapman. 1. c. vyobrazuje takovou (»megasferickou« ?) formu, jež jest obejmuta sousední komůrkou. 

 *) Reuss v Geinitz : Elbthalgebirge II. (Palaeontograph. XX.) T. 21. fig. 3. 



