45 



vysedlými žebry, spíše jen prosvitajícími stěnami, jež v mírně vyklenutém oblouku na horním okraji 

 svém se spojují v ostrý hrot sahající téměř ku spodnímu parabolicky vydutému okraji následujícího 

 žebra. Ukloň žeber kol 45°; poslední komůrka jest protáhlá v tupou špičku. Embryonální komůrka 

 jest dosud neznáma. 



Tento druh ode všech známých se naprosto lišící tímto ohraničením komůrek pojmenoval 

 jsem ku cti přítele mého Fr. Chapmana, jenž mi při práci této radou i skutkem velice nápomocen 

 byl. Tvarem skořápky upomíná poněkud na Frond. angusta Nilss. 



Naleziště: Lžovice; zřídka. 



Rod : Vaginulina D' Orb. 

 Charakteristika viz Brady, Chalenger p. 529. Perner 1. c. p. 37. 



U mnoha autorů řadí se k rodu Vaginulina jen ploské kyjovité formy, které se tvarem blíži 

 rodu Frondicularia, jejichž vzrůst neděje se souměrně na obě strany (podle mediány), nýbrž jen po 

 jedné straně (rovné anebo i konkavní), a komůrky mají ústí blíže této strany. K rodu Marginulina 

 čítá pak většina nynějších autorů formy stejnoměrně vyduté, představující vlastně nedokonale zatočené 

 Cristellarie, činící přechod ku Nodosariím, a někteří také dávají těmto formám jako generické označení 

 Cristellaria (Chapman). U rodu Vaginulina vyskytuje 'se též embryonální dimorfismus; alespoň soudím 

 tak z výkresů Beisselových, *) kde u téhož druhu Vag. costulata Roem. velké i male embryonální 

 komůrky na průřezech patrny jsou. 



(Marginulina) Vaginulina margaritifera Batsch sp 

 Tab. II. obr. 4, 28. 



Literatura a synonyma: 

 Nautilus (Orthoccras) margaritiferus. Batsch. Conchyl. des Seesandes 1791. p. 3. T. 1Y. ťig. 12 a— c. 

 Vaginulina elegans. D" Orbigny. Ann. Sc. Nat. Vol- VIL 1826. p. 257. Nr. l .i Modele Xr. 54. 



« ligata. Reuss. Sitzungsber. Akad. Vviss. Wien Vol. L. 1 S64. p. 457. T. I. lig. 11. 



« italica. Costa. Mem. Accad. Sci. Neapoli. Vol. II. 1855. p. 145. T. II. fig. 15. 



« margaritifera. Brady. Chalenger Rep. Vol. IX. p. 532. Pl. LXVI. fig. 16. 



Skořápka podlouhle kyjovitá, na průřezu příčném špičatě vejčitá, složená až ze 14 komůrek, jež 

 jsou odděleny od sebe mělkými, širokými záhyby, vyplněnými modravou sklovitou hmotou přídavnou, 

 takže povrch skořápky jest rovný bez záhybu, a jen po straně břišní (concavní) jsou patrny mělké 

 záhyby. Záhyby vyplněné přídavnou (bezporovitou) hmotou příček (= septalní žebra) jsou šikmé, slabě 

 sehnuté a blíže concavní strany stluštělé. Komůrky jsou dvakráte širší než jich délka, někdy nestejně 

 velké, a poslední bývá z pravidla značně větší, klenutější, a vytažena v špičaté ústí, zdobené několika 

 rýhami. Embryonální komůrka na průřezu jest okrouhlá a vybíhá v kratší neb delší osten. Leckdy 

 bývá u starších exemplářů přítomen i kýl, dosahující značné šíře, složený, jakož i osten a příčky, 

 a čásť stěn na konvexní straně, z neporovité přídavné hmoty (viz průřez, obr. č. 4.), Xeporovita 

 čásť stěn na konvexní straně vysílá do vnitř skořápky proti konci příček (jako u všech Cristellarií 

 a Marginulin) zubovitý výběžek, jenž sužuje ústí komůrek mezi sebou. Velikost' 1 — 3 mm. 



!) Beisscl l. c. T. IX. fig. 36, 37, 34, 35. 



