7 



rýhou, a mimo to jsou zdobeny rovnoběžnými vlasovými, hustými, podélnými čárkami, a toho všeho 

 není u druhu Con. sculpta. Z cizích druhů podobá se americkému druhu Con. congregata Hall, 1 ) 

 jež má podobné rýhy; u něj však za silných zvětšení (52) objeví se také příčné rýhování a hrbolky. 

 kdežto u našeho druhu žádné vedlejší ozdoby nejsou. 



Naleziště: Kařízek. D — společně s Con. imperialis Barr. 



Conularia imperialis Barr. 



Barrande již popsal a vyobrazil tento druh ve svém veledíle,* 2 ) měl však k tomu pouze jediný 

 exemplář, náležející c. k. říšskému geologickému ústavu ve Vídni. Exemplář ten dle ústního sdělení 

 Sturova pocházel prý z Karezu (mezi Mýtem a Cerhovicemi), a bližší udání naleziště nebylo známo; 

 Barrande tudíž jen prozatímně označil geologický horizont toho druhu jako D — d A a podotkl, že 

 by také mohl pocházeti z pásma D — d u kteréž jest mocně v oné krajině vyvinuto. Loňského roku 

 podařilo se mi, díky ochotě p. prof. A. Hofmanna, získati výměnou ze sbírek hornické akademie 

 Příbramské, vedle jiných vzácných zkamenělin, jeden velký balvan seménkové rudy železné z Kařízku 

 j. j. v. od Zbirova. 



Na tom balvanu se nalézalo mnoho exemplářů Barrandova druhu Conularia imperialis Barr., 

 jevících krásně skulpturu, a některé detaily, jež Barrande na onom výše zmíněném exempláři ne- 

 shledal; 3 ) dovolím si tudíž doplniti některé údaje Barrandovy o tomto druhu. — 



Přední a zadní stěna skořápky jsou u některých exemplářů konvexní, což se zdá býti pů- 

 vodním tvarem; exemplář s konkavními stranami, jaký kreslí Barrande, jistě byl stlačený. U takových 

 stlačených exemplářů ovšem jest velmi dobře patrna mediální rýha, o jaké se Barrande zmiňuje, 

 a těsně vedle ní se mimo to táhne po obou stranách ještě jedna mělčí rýha. U exemplářů s konkavními 

 stěnami střední rýha zmizí, a místo ní jest ostrá lištna. Exempláře s rovnými stěnami mají zejména 

 blíže vrcholu skořápky také tuto lištnu a vedle ní po obou stranách 2 mělké rýhy. 



Co se týče skulptur}- skořápky, tu dlužno míti na paměti, že pravý povrch, jak jej Barrande 

 vyobrazil, zřídka bude lze pozorovati, zejména v železné rudě seménkové (chamoisitu), ve kterém se 

 druh tento nachází, zpravidla se epidermis pevně s horninou setmelená jen náhodou objeví. Sam 

 jsem na 13 exemplářích pouze 2krát ji viděl.) Hrbolky tudíž, jaké Barrande kreslí (Barr. 1. c. Pl. 

 16. fig. 16, 17.), pozorují se zřídka, za to velmi často otisky vnitřní plochy skořápky. Tyto, díváme-li 

 se na ně lupou, činí dojem, jako by skořápka byla složena z tlustých, křižujících se rámečku, ve- 

 spolek splynulých, s otvorem kulatým, neb skoro čtverhranným se zaoblenými rohy. Tím spúsobem 

 se jeví obraz zcela jiný. 



Ostatně i ony hrbolky pravého povrchu někdy splývají mezi sebou, tvoříce tak lištny oblé, 

 jež mají řetízkovitý tvar. 



Co se týče průběhu těchto právě uvedených lišten, neb řad s hrbolky, tu jest zcela zřejmým 

 ono vlnité prohnutí, konvexní směrem k basi skořápky; zejména u exemplářů s konvexními stěnami 

 jest velmi markantní podél medianní lištny; v dalším průběhu, blíže hran skořápky, jest druhy takový 

 sinus, avšak mnohem slabší. 



!) Palaeont. of. New-York. Vol. V. Pt. II. Pl. XXXIV. A. li-. 9-11; p. 214. 



2 ) J. Barrande. Syst. silur. Vol. III. Ptéropodes. p. 42- 43. Pl. 16. fig. 12-17. 



3 ) Pozdčji nalezl jsem při revisi musejního materiálu ještč 2 úlomky téhož vzácného druhu, jež zaslal před léty řiditel 

 dolů Gross, z téhož naleziště. 



