systemet) en omhyggelig Undersøgelse. Hans Arbejde udkom forst (1902, p. 79). Paa 

 alle væsentlige Punkter er der fuld Overensstemmelse, men da Passarge har behandlet 

 Sagen væsentlig fra den kemiske, jeg hovedsagelig fra den biologiske Side, supplerer de 

 to Arbejder, som Passarge siger, hinanden godt. Endvidere har Steusloff (1905) leveret 

 et vigtigt Bidrag, som skal omtales senere. En hel Del af de i det Følgende omtalte Dan- 

 nelser horer med under de forskellige Aflejringer, som er blevet indgaaende beskrevet 

 af PoTONiÉ. Han har for disse Allejringer udarbejdet et udførligt System og betegnet 

 de forskeUige Dannelser med en Mængde fremmede Navne. Idet Potonié har valgt 

 næsten ikke at tage nogctsomhelst Hensyn til de nordiske Forskere, særhg ikke til v. Post's 

 gamle, banebrydende Arbejder, er det for os nordiske Forskere vanskeligt nok at tage 

 tilbørhgt Hensyn til hans Arbejder, særhg fordi det er svært at se, hvori hans Schema'er 

 de af os undersøgte Dannelser skal indordnes. 



Det fremgik imidlertid af flere af de her nævnte saavel som af andre Undersøgelser, 

 at der dog var en Del af Kalkaflejringerne, som burde tages op til fornyet Studium. Det 

 drejede sig her om de saakaldte Skalbælter. Om dem er der i Tidens Løb opstaaet 

 en hel lille Litteratur, som senere skal omtales. 



3. Ved Undersøgelsen i Furesøen var der endvidere konstateret ret betydehge 

 Aflejringer af Brunj ærnsten. Disse fandtes altid i Skalbæltet, og det paavistes, at 

 Brunjærnstensdannelsen var knyttet til Molluskskallerne, særlig til Valvater og Mushnger. 

 Gennem Billeder blev det direkte godtgjort, hvorledes Skallerne langsomt omdannedes 

 fra Kalk til Brunjærnsten. Den nærmere Aarsag til Fænomenet, der paa det Tidspunkt 

 saavel som nu var ganske enestaaende, kunde ikke gives. Det maatte formentlig være 

 ønskeligt, om disse Brunjærnstensaflejringer kunde blive kortlagt. 



4. Endnu et Felt skulde inddrages i Undersøgelsen. I 1908 havde jeg givet en 

 Beskrivelse af Furesøens Brændingsfauna og derved paavist, at der ligesom i Havet 

 ogsaa i Ferskvand findes en Fauna tilpasset til Brændingszonens urolige Forhold. Den 

 er senere genfundet og paavist i Schweizersøerne. Fortsatte Studier havde vist mig, 

 at der ude i 4 — 6 m Dybde, der, hvor Vegetationen er frodigst, lever et ejendommeligt 

 Dyresamfund, hvortil vort Kendskab i Øjeblikket er ringe. Dette Samfund vilde jeg 

 gerne have nærmere undersøgt. 



5. Ogsaa et nøjere Kendskab til den dybeste Sobunds Fauna var ønskehg. 



Jeg henvendte mig da til Carlsbergfondets Direktion med Forespørgsel, om det 

 vilde bekoste følgende Undersøgelse: 



L En bathymetrisk Undersøgelse af Mølleaaens Søer. 



2. En Undersøgelse af Søernes Plantebælter med Vægten lagt særlig paa Studiet af 

 de submerse Bælter. 



3. Et Studium af Furesøens Molluskfauna særlig med Henblik paa Skalaflejringer og 

 Brunjærnstensaflejringer. 



Det 4de og 5te Punkt, Dyrelivet paa 4—6 m og paa den dybeste Søbund, omtaltes 

 ikke, da jeg ikke var sikker jjaa, om jeg kunde faa det med. 



