22 



større end man i Almindelighed tror. Det var min Mening, naar dette Arbejde udkom, 

 gennem Iagttagelser og Illustrationer nærmere at faa dette dokumenteret. De over- 

 maade milde Vintre i de sidste 5 Aar, i hvilke Furesø kun har været islagt en ganske 

 kort Tid, og hvor den opbrydende Is kun har haft ringe Magt, har hindret mig heri. 

 Her indsættes kun et Billede, der tydelig viser, hvorledes Isen paa Lillekalvens nord- 

 lige Bred i Slutningen af forrige Aarhundrede har raseret en Række Elletræer, delvis 

 rykket dem op, delvis knækket dem. En stor Del Træer langs Furesøens sydvestlige 



Fig. 7. Furesø. Iserosion paa Spidsen af en af Halvøerne. (Fot. W-L.). 



Kyst bærer stadig ved Roden dybe Mærker af og Ar efter Iserosioncn i Foraarsniaane- 

 derne for ca. 20 Aar siden. 



For dem, der interesserer sig for disse FaMiomener, henvises til et Arbejde af 

 Teiling (1916), hvori Litteratur fra vore Nabolande og fra Nordamerika, hvor disse 

 Spørgsmaal er begyndt at blive gjort til Genstand for Undersøgelse, er samlet. 



Navnlig i tidligt Foraar dækkes Sandet af et ejendommeligt grønligt, slimet Lag, 

 hvis Hovedbestanddel er de talrige Rivulariacékugler, som dækker Stenene, og som 

 Isen skurer af i Foraarstiden. Kuglerne falder hen, og Smaapartiklerne sammenbindes 

 ved Slim fra Infusionsdyret Ophri^dium versatile, hvis valnødstore Kugler i Vinterens 

 Løb har losnet sig, er blevet destruerede og nu flyder hen som Gelé. Rivulariacékiiglerne 

 indeholder en ikke ringe Mængde Kalk, der oftest iblandes Diatoméer, som navnlig i 



