25 



Passahgi:, Steusi.ofi-). Der synes nu ikke at være Tvivl om, at Skalbæltet er et alni. 

 forekommende Fænomen i de baltiske Soer. Af Passarge er det betegnet som »Muschel- 

 breccien«. Med Hensyn til Maaden, hvorpaa det dannes, har der derimod været meget 

 delte Meninger; min Fortolkning har man ikke kunnet akcej)tere. 



I sin Tid, da jeg paabegyndte Studiet af Furesoens Bundallejringer, og jeg onskede 

 en nærmere Angivelse af, til hvilke Dybder de enkelte Molluskarter gik ud i Furesø, 

 bad jeg Dr. A. C. Johansen, om han som Malakolog vilde deltage i den Undersogelse 

 af Fureso, som altsaa for en væsentlig Del kom til at ligge til Grund for Arbejdet: »Studier 

 over Sokalk, Bonnenialm og Sngytje« (1901). Dr. A. C. Johansen, der ikke onskede at 

 afvente mit ArbcjtUs l'n iukomst, publicerede, uden at jeg havde Kendskab dertil, sine 

 Resultater og .Anskuelser, der var forblevet mig ganske ukendte, i Vidensk. Medd. Nat. 

 Foren. 1901. Umiddelbart efter udkom mit Arbejde. Da det desværre omtrent var 

 færdig trykt, da Dr. Johansen's blev publiceret, kunde der ikke tages Hensyn til dette. 

 Deraf kommer det, at Resultaterne af disse to Arbejder, skønt de, hvad Furesoens 

 -Molluskailejringer angik, udfortes samtidig og i samme Baad, kom til at frembyde en 

 hel Del unødvendige mindre Afvigelser, idet al Konference manglede. Mere beklageligt 

 var det, at Johansen gav en ganske anden Fremstilling af Skalbæltets Genese end jeg. 

 Johansen lægger langt storre Vægt paa Antallet af de Skaller, der findes uden for Skal- 

 bæltet, end jeg har gjort; endvidere viser han, at Skaller som Regel findes langt ud over 

 den Dybde, livorlil vedkommende Molluskart lever og fremhæver navnlig, at Valuata 

 pisciiuilis (inliiiiKi, Anodonla og Unio som Skaller er opsamlet i Skalbæltet betydelig 

 længere ude, end hvor de lever. Det sidste har jeg ikke været blind for (1901 p. 68). 

 Ud fra disse Iagttagelser slutter Johansen, at der foregaar en betydelig Transport af 

 Skaller udefter, at Skalbæltet kun i sin inderste Del er opbygget af Dyr, der har levet 

 der, men at det i sin yderste Del er dannet af udført, fra Litoralzonen transporteret Mate- 

 riale. De transporterende Faktorer er Johansen øjensynlig i Bekneb med at faa til- 

 vejebragt; han angiver efter Kew en lang Liste paa saadanne — end ikke Skypumper 

 mangler — og føjer til Listen ogsaa det i og for sig ganske rigtige, bl. a. ogsaa af mig 

 omtalte Fænomen, at luftfyldte Skaller, særlig Pulmonaters, kan gribes af Bølgerne og 

 føres langt til Søs. Endvidere sætter han sin Lid til Bundstronime, men forer ikke Spor 

 af Bevis for deres Tilstedeværelse. 



Passarge, der ligesom jeg synes at anse Transport for udelukket, mener at hans 

 »Muschelbreccien« er opstaaet ved, at Muslingerne særlig har samlet sig om Kilderne, 

 som han formoder fortrinsvis findes, hvor disse Muslingophobninger (hos ham væsentlig 

 Dreissensia) opstaar, idet han tror, at bevæget Vand er fordelagtigere for Muslingerne 

 end stillestaaende. »In bewegten Wasser muss die Zufuhr neuer Nahrung und damit 

 der Ersatz für die verbrauchte Nahrung schneller erfolgen» (j). 121). Forklaringen er 

 for de danske Soer absolut ikke fyldestgørende; indtil 1912 fandtes Dreissensia ikke i 

 en eneste storre dansk So; der er endvidere intet, der berettiger os til at antage, at vore 

 Søers Anodonla- og ?7/H0-Arter, som i lailose Individer i disse gaar ud til et Bælle af 

 ca. 10 — 11 m, skulde foretrække strømmende Kildevand fremfor de Forhold, vore storre 

 Søers skraanende Kyster i al Almindelighed frembyder, l^ndvidere er vi ganske ude 

 af Sland lil at fore Skygge af Bevis for den i og for sig ganske iinaluilige Anlagelse, at 



U. K. I), vidensk Sclsk. Skr . iiaturvldensk. og nialhem. Afd., 8 Hække. III. 1. 4 



