32 



en aim. Tro, at denne Plante paa en eller anden Vis over sin Indllydelse ved Somalmens 

 Dannelse. Rødderne er ofte beklædt med tykke Cylindre af Sornalm; de brydes i Styk- 

 ker og forandres til perlesnorformede Kæder, hvis enkelte Led falder fra hinanden og 

 ligger løst i Gytjen. 



Der rejser sig nu det Sporgsmaal: Hvorfor er Bonnemalmsdannelscn indskrænket 

 til dette Bælte paa ca. 7 - 20, hojst 30 m ? Hvorfor opstaar den ikke inde paa lavt Vand, 

 og hvorfor mangler den ganske ude paa de dybere Sobunde? Fænomenet synes ved en 

 løsere Betragtning at finde sin naturlige Forklaring deri, at de grovere Partikler som 

 Skalfragmenter, Sandkorn, etc. i Fureso i hvert Fald næsten kun findes indenfor 20 

 Meter Kurven og næsten ganske mangler udenfor denne. Idet Inkrustationerne finder 

 Sted om disse Smaastykker, og udsættes de for Rulning af Bølgeslag og Strom, skulde 

 man synes, at man her havde de vigtigste Momenter til Forstaaelsen af Bonncmalmens 

 Genese. 



Saa ligetil er Sagen imidlertid ikke. De dybere Søbunde mangler jo for det første 

 ikke grovere Materiale. Ganske blottet for fint Sand er Furesoens dybeste Sobund ikke. 

 Skalfragmenter særlig af Limnæer kan træffes; først og fremmest indeholder de dybeste 

 Partier talrige Pisidier. Her rejser sig straks det Sporgsmaal: Hvorfor er Pisidierne fra 

 20 — 40 m aldrig inkrusterede med Brunjærnsten, medens de meget ofte er det i 10 — 20 m 

 Bæltet? Hvorfor bærer Sandkornene ude over 20 m aldrig Hætter af Brunjærnsten, 

 medens de næsten altid er mer eller mindre sorte i 10 — 20 m Bæltet? Hertil kommer 

 endvidere følgende: Sigter man Bunden fra ca. 30 m gennem fine Planktonnet, finder 

 man ikke Sigteprøven saaledes som indenfor 20 m ligesom gennemdrysset af talrige sorte 

 Prikker. Det er et Fænomen, som kun trælles paa den Del af Søbunden, der ligger i 

 7 — 20 m Bæltet. At Strømme og Bolger ude paa Dybder af 10 — 20 m endvidere væ- 

 sentlig skulde kunne bidrage til, at Partiklerne rulledes, saa at derved Bønnemalmens 

 ejendommelige Kugleformer fremkom, er næppe sandsynligt. For dette Punkts Ved- 

 kommende har iovrigt allerede Potonié (Weltner 1905 p. 288) rigtig fremhævet, at 

 Rulning ikke er nødvendig, for at en Kugledannelse kan opstaa. En saadan fremkommer 

 simpelthen ved, at Jærnet aflejres ligeligt om vedkommende i det l)lode Slam nedsæn- 

 kede Partikel. 



For at forstaa Bønnemalmens Genese maa man formentlig følge ganske andre 

 Veje end dem, man indtil for nylig har fulgt. For Furesøens Vedkommende kan Op- 

 mærksomheden henledes paa følgende. Hvorvidt den følgende Forklaring har Gyldig- 

 hed for Sømalmsdannclse i andre Soer maa henstaa uafgjort. Denne er øjensynlig af 

 en yderst forskellig Natur, og en Generalisering fra Sø til Sø er paa vor Videns nuværende 

 Standpunkt næppe korrekt. Saa vidt jeg kan se, vil den næppe finde fuld Anvendelse 

 til Forstaaelsen af de mægtige Aflejringer i Sverrig og Finland, fra hvilke Furesøaflej- 

 ringerne i meget væsentlig Grad afviger (se særlig Aschan's og Aarnio's Arbejder). 



Ud fra de Kendsgerninger, at Søbunden i Brunjærnstensbæltet har en pletvis stær- 

 kere rødbrun Farve, at faste Legemer inkrustcres med Jærn i dette, men ikke udenfor 

 dette, at der sker en pulverformet Udfældning her, søm ikke findes i andre Bælter, at 

 Vandet, der løber af Bundhentcren, i dette Bælte altid er rødbrunt, men klart eller graat 

 udenfor dette, har jeg draget den Slutning, at Jærnudfældningen foregik med større In- 

 tensitet i 7 — 20 m Bæltet end udenfor dette. Man maatte i saa Fald formode, at der i 



