33 



(lette Bælte fandtes Faktorer, (1er særlig inaatte bidrage til .lærnallejriiigeriies Opkomst. 

 Det kunde synes mest nærliggende at lede Tanken hen paa Kilder, der skulde sende 

 jærnholdigt Vand op over Sohunden. Den ret sporadiske Forekomst af Bonnemalmen 

 i iia'ltel kunde synes at give denne Anskuelse Berettigelse. Men heller ikke Kilderne 

 alene vilde kunne forklare Bonnemalmens zonarc Fordeling; thi det vilde dog være 

 ganske unaturligt, at de særlig jæ>rnforende Kilder i alle Soer fortrinsvis skulde udnuinde 

 i et bestemt Bælte. 



Snarest maa man vistnok fæstne Tanken ved en af to Muligheder. Fnten findes 

 der i 7 — 20 m Bæltet Organismer, som her ude har deres Optima, og ved hvis Livspro- 

 cesser Jærnudfældningen foregaar, eller man maatte formode, at der i dette l^ælte var 

 sæ'rlige kemiske Forhold, der kunde bevirke dette. Den forste Mulighed kan ganske vist, 

 saalænge en bakteriologisk Undersogelse ikke foreligger, ingenlunde afvises. En gen- 

 nemfort regelnuessig 14 Dags Undersogelse et Aar igennem, som havde til Formaal 

 at se efter, om Vegetationsbælterne udadtil ikke afsluttedes med et Bælte af Jærnbak- 

 terier, i hvis Skeder Jærnet udfældedes og opbevaredes, var meget ønskelig. Vore Søers 

 dybere lîonnemalmsdannelse er, saa vidt vides, aldrig undersøgt bakteriologisk. (Om 

 Bakteriernes mulige Betydning ved Somalmsailejringerne se særlig Molisch (1910), 

 LiKSKi: (1011) og Ellis (1907 og 1910); se ogsaa Asciian 1908 j). 61). Hvad den 

 anden Mulighed angaar, da er vi imidlertid nu i det heldige Tilfælde at kunne konstatere, 

 at her virkelig i dette Bælte raader særlige kemiske Foriiold, forskellige fra dem, der 

 findes ude paa dybere Vand, og al disse vistnok fuldt ud er i Stand til at forklare, hvor- 

 for Bonnemalmsaflejringerne overalt kun .synes at foregaa i en ganske bestemt Zone 

 af Sobunden. 



BiRGK og JuDAY (1911 p. 107) siger folgende: »If any insoluble oxide of iron be 

 present in the bottom ooze, it may be reduced to a lower soluble oxide in the absence 

 of dissolved oxygen and pass into solution, thus increasing the quantity of iron held 

 in solution by the bottom water. Bottom waters which contain a considerable amount 

 of iron soon become cloudy when exposed to the air, as the water absorbs oxygen and 

 the iron is changed to a higher oxide which is precipitated. .Vt the time of the vernal 

 and autumnal overturns, the bottom water is aerated and the ferrous iron in solution 

 is oxidized to ferric which forms a precipitate and sinks to the bottom, only to be reduced 

 again and pass into solution when the dissolved oxygen disappears from the bottom 

 water«. 



Nu fremgaar det af Bro.nsted's kemiske L^ndersogelser (Bhonsted og W-L. 1912 

 p. 440), at Iltmængden ude paa de dybere Sobunde (33 m) under Stagnationen om Som- 

 meren gaar ned til under 1% (0-92), medens den hele Sommeren igennem i ca. 15 — 20 m 

 gennemgaaende er den samme som i Overfladen, som Begel næppe '2 % l^^vere. Dette 

 Resultat er i høje Overensstemmelse med det, der er velkendt i adskillige andre baltiske 

 Søer med Middeldyb (se senere). Naar da Bønnemalmen er en Lavvandsdannelse, for- 

 trinsvis knyttet til 7—20 m Bæltet, er Grunden hertil følgende. Den ringe Iltmængde 

 under Stagnationsprocessernc ude i de dybeste Vandlag bevirker, at Sobundens F>rri- 

 forbindelser kan reduceres til Ferroforbindelser, der, idet de gaar i Oplosning, øger Jærn- 

 mængden i de dvbeste Vandlag, men samtidig bevirker, at permanente Jærnallejringer 

 ikke finder Sled over SobundeiL Inde paa lavere Vand derimod, hvor Iltmængden hele 



1). K. 1). Vlilciisk Sclsli. Slir.. n:itun iilciisli . o(i iiKithcm. Afil.. S, Hi. KUc. III. 1- 5 



