hcslaa af PalmoUacoer, Croococcaceer og Diatoméer; Oscilla Lorierne skulde væve Laget 

 samiiH'ii til et Tæppe. Mig bekendt har ingen nogensinde studeret dette Lag nærmere; 

 der er ingen, der har turdet paastaa, at han under den Form, Forel har omtalt det, 

 har genfundet det. Selv har jeg under et 8 Dages Ophold hos Forei. haft Prover, vi 

 sammen tog op fra Genfersøens Bund, staaende i Kælderen hos Forel, men jeg fik ikke 

 dette Lag at se. Paa en senere Rejse til Schweiz spurgte jeg udtrykkelig dem, der havde 

 ledet den store Undersøgelse af Vierwaldstadtersoens Bundfauna, om de havde set det, 

 men fik altid benægtende Svar. Paa den anden Side omtales fra Bodensøen af Schröter 

 og Kirchner i en Dybde af 75 m »eine dünne farblose Oscillaloria-ArU, en Diatomeeflora 

 identisk med Breddens, samt nogle Grønalger. Fra lac d'Annecy omtaler Le Roux 

 (1907 p. 42) i 30 — 50 m en lignende Flora. Han siger at »les Oscillariées forment comme 

 une trame lâche au tapis uniforme des Diatomées«. 



For Bodensøens Vedkommende har Lauterborn (1907 p, 237) i en Dybde af 

 21 m paavist en Svovlbakterie {Thioploca Schinidlei). Hans fortræffelige Arbejde: Die 

 sapropelische Lebewelt (1915 p. 395), saavel som Wilhelmi's Arbejde: Plankton und 

 Tripton (1916 p. 113), omhandler Aflejringer, som, om end de væsentlig horer mindre 

 Vandmasser til, dog er nærbeslægtede med de dybe Søbundsaflejringer. 



Furesøens Bundallejringer synes ikke at vise noget, der kan betegnes som »feulre 

 organique*. Lagt frisk under Mikroskopet viser det øverste brune Lag sig at bestaa 

 af smaa fnuggede Gryn uden fast Form og med udflydende, uregelmæssige Rande. Iblan- 

 ding af Lerpartikler var paa det Tidspunkt, jeg undersogte Overfladen, Dec.-Jan., 

 kun ringe, men det er meget sandsynligt, at Bundfældning af Leret foregaar til andre 

 Aarstider, særlig efter Foraarsstormene og efter Islosningen. Sandkorn findes næsten 

 ikke; derimod staar der over Sobundsovcrfiaden i Skaalene store Mængder af brune, 

 fnuggede Masser, utvivlsomt .lærnoxydhydrat, hvis Mængde sikkert ogsaa veksler til 

 de forskellige Aarstider (se ovenfor). Den aldeles overvejende Del af de smaa oven- 

 nævnte Gryn har efter mit Skon organisk Oprindelse. 



Under mine Planktonundersogelser fik jeg med Lukkenet paa dybt Vand ofte 

 Resierne op af de Planktonorganismer, der tidligere havde dannet deres store Maksima 

 i Overfladen. I de dybere Vandlag kunde man finde uhyre Masser f. Eks. af henfal- 

 dende Ceralium hirundinella. Skelettet var opløst i sine enkelte Plader, og foruden 

 disse indeholdt Vandmasserne en utrolig Mængde fnuggede, grynlignende Masser, der 

 ikke var andet end Celleindholdet. Form, Udseende og Størrelse af disse svævende Fnug 

 svarer ganske til den fnuglignende, grynede Bundfældning paa Søbundens Overflade, 

 nogle af dem bar endnu enkelte af Skelettets Plader siddende paa sig. Ud fra disse Iagt- 

 tagelser, anstillede mange Gange, er jeg tilbojelig til at tro, at i vore ikke synderlig dybe 

 Søer naar Planktonorganismernes Celleindhold, især efter de store Planktoinnaksima, ofle 

 som en fin Regn Sobunden og aflejres paa denne. Filtrerer man det Vand, der lober fra Bund- 

 henteren, viser det sig at indeholde uhyre Mængder dels af fnuggede Jærnudfældninger, 

 dels Masser af Skeletdele af Planktonorganismer. Et mere gennemfort Studium af delle 

 Filtrat vil muligvis have Interesse. 



Det rige Plante- og Dyreliv, som jeg efter Undersøgelserne i andre Lande maatte 

 have ventet, fandt jeg i den ovennævnte brune Overflade kun meget lidt af. I den friske, 

 lige optagne Prøve ses intet til Traadbaklerier eller Oscillatorier. Der lindes en Del 



