37 



hindrede en saadan. Af megen Inleicssc cr det nu, at Steusloff (1905 p. IG) ved sine 

 Studier af Kalkaflejringerne i Hederang- og Moorsee-Bækkenerne har kunnet paavise 

 en saadan Lagdeling. Næsten kalkfrie og derfor graasorte Lag skifter med lysegraa med 

 hoj Kalkprocent (ca. 65.7 %). De kalkrige er tykkere end de kalkfattige, medens den 

 absolute Mængde af organisk Substans omtrent er den samme i alle Lagene. Vistnok 

 med Rette gor Stei si.off opmærksom paa, at man her har med »Aarringe« at gøre. 

 De kalkholdige Lag afsættes i Juli-Sept., de kalkfattige om Foraaret. Paavisningen er 

 af Interesse, bl. a. fordi Striberne i det saakaldte »varviga lera« jo er blevet tydet paa 

 en ganske lignende \'is (l)i. (ii:i:h 1910). Naar jeg i sin Tid ikke kunde paavise Striberne 

 i b'uresoallejringorne og hellerikke kan det nu, er det maaske fordi de i frisk Tilstand 

 er altfor henflydende, muligvis kan de ses, hvis man raadede over Profiler, der gik ned 

 i Aflejringernes dybere Partier. 



Bagsværd Sø. 



Kort V A. 



Søens Storrelse er 120.6 ha, H. o. II. 18 m. Den er strakt i Retningen VNV— ØSØ. 

 Omtrent midt i Soen ligger en mindre O. Tillobs- og Aflobsforholdene er ret mærkelige. 

 Af egentlige Tillob har Soen, sa'rlig i Sommerhalvaaret, omtrent ingen. I lovedlillobet i 



^^^ ^^mm^ — — 



Bagsværxly So 

 Fig. 8. Tværsnit. 



Soens vestlige Iljorne, en lille Ræk fra Hulsø, forer den største Del af Aaret slet ikke Vand. 

 Det naturlige Aflob findes ved Nybro, hvor Søen gennem en Kanal staar i Forbindelse 

 med Aflobet fra Furesø, kort for dette træder ind i Lyngby Sø. For Øjeblikket forandres 

 Afløbet imidlertid ofte til Tillob, idet Vandet fra Furesø, enten naar der lukkes storre 

 Vandmasser ud gennem Slusen ved Frederiksdal, eller naar Østenstormen presser Vandet 

 op gennem Bagsværdkanalen, lober gennem denne og ind i Bagsværd So. Man ser da 

 Furesoens Vand som en mørk Stribe fortone sig op gennem det gulgrønne Bagsværdvand. 

 Saa skifter Strømmen, og Kanalen, der nu tjente som Tillob, bliver Afløb igen. 



Bagsværd Sø er overordentlig lav. Dybden er 3 m. Kun helt oppe i den ostlige 

 Del findes en mindre Plet, der er 4 m. 2 Meter Kurven følger næsten overalt Kysten 

 meget nøje og tæt ind til denne, derpaa skraaner Bunden ganske jævnt ned til 3 m, 

 men dybere bliver Søen i alt væsentligt heller ikke. I vestsydvestlig Retning for Øen 

 findes et Par mindre Banker, ellers synes hele Bunden udenfor 2 Meter Kurven næsten 

 saa plan som et Stuegulv. 



Bagsværdso er karakteriseret ved sit overordentlig uigennemsigtige, uklare Vand. 

 Gennemsigtigheden er den største Del af Aaret næppe mere end y.y — 1 m. Det er, saa 

 vidt jeg kan se, ikke Plankton, der foraarsager dette Fænomen, men derimod Bunden. 

 Forholdet er ganske det samme som i Arresø. Selv en ikke stærk Vind spores ned |)aa 

 Bunden af den lavvandede So. Bolgerne sætter Bunden op, og det er i hvert Fald for 



