40 



Denne Line fæstedes paa Land, lige ved Strandbredden, enten til et Træ eller lig- 

 nende eller til en i samme Anledning nedrammet Pæl. Linen var oprullet paa en Valse 

 af Træ. Ved Hjælp af en Baad rulledes den nu efterhaandcn op i en Retning saa vidt 

 muligt vinkelret ud fra Kysten, idet den stadig holdtes strammet. Hver Gang Daaden 

 havde bevæget sig et vist Stykke udad, f. Eks. 10 eller 25 m, gjordes Holdt, Dybden 

 maaltes, og Planterne noteredes, eller man maalte ganske simpelt Plantebælternes Bredde 

 med Linen samtidig med, at der gjordes Lodskud med passende Mellemrum. Vi note- 

 rede ogsaa Linens Retning ud fra Land, idet vi lagde Mærke til, hvor denne Retning 

 omtrent vilde skære den modstaaende Kyst. 



Paa det Sted, hvor Linen var fæstet paa Land opstilledes et lille Flag, hvis Plads 

 senere bestemtes nøjagtig af Generalstabsguiderne ved simpel Skæring fra den mod- 

 satte Kyst. 



Afstanden mellem saadanne Maalinger med lOOm-Lincn var noget forskellig, af- 

 hængigt af Søens Størrelse og Vegetationens Art og Sammensætning. Hvor den var 

 mangeartet og meget foranderlig fra Sted til Sted, lagdes Linerne tæt, derimod paa Kyst- 

 strækninger med en meget ensformig Plantevækst med større Afstande. 



Altid gjordes Notitser om Plantevæksten mellem »Line-Stationerne«. 



Sekstantmaaling anvendtes næsten kun paa Bagsværd So til Indlæggelsen af Pola- 

 o?o_7don-Grupperne paa Kortet. Paa den Aarstid, da Hovedopmaahngen af denne So 

 foregik, nemlig i Juli 19n, var navnlig Potamogdon crispas ikke synlig i Vandoverlladen, 

 saa at det var umuligt at se Gruppernes Begrænsning, idet Vandet i Bagsværd So er 

 saa uigennemsigtigt, at man slet ikke kan se noget af, hvad der findes paa Bunden. For 

 alligevel at faa disse Plantegrupper med paa Kortet opmaalte jeg dem i Juni 1912 ved 

 Hjælp af en lille Sekstant. Fremgangsmaaden var følgende: Vinklerne mellem Sigte- 

 linierne til 3 eller 4 bekendte Punkter fra Kysten maaltes, og senere kunde da ved Hjælp 

 af en Transportør findes det Punkt paa Kortet, hvor Baaden laa, da Maalingen gik for 

 sig. For at Baaden ikke skulde forandre sin Plads under Maalingen, udkastedes et lille 

 Anker. Paa denne Maade bestemtes en Mængde Fikspunkter paa Grænserne for Pota- 

 mo(/e/on-Grupperne; men Methoden er temmelig sen og giver endda ikke nogen synderlig 

 stor Nøjagtighed. 



Methode 3 er den samme, som væsentlig er anvendt ved Dybdemaalingerne og 

 skal derfor ikke nærmere omtales her. Til den botaniske Undersøgelse anvendtes den 

 navnlig paa Lyngby Sø, hvor Lodskudspunkterne fortrinsvis toges paa Plantebælternes 

 Grænser. Samtidig med Dybden noteredes saa Plantevæksten, og endnu i samme Som- 

 mer tegnedes Kortskitsen væ\sentlig i en Baad ude paa Søen med Benyttelse af de fundne 

 Fikspunkter og tilhorende Notitser. 



Stadiemaaling udfortes af een Generalstabsguide. Han har Maalebordet med et 

 Kort over Søen opstillet j)aa et Sted, hvis Plads paa Kortet er nøje bestemt. Paa Maale- 

 bordets Lineal er fæstet en Kikkert med Traadkors, saaledes at Kikkertens Sigtelinie 

 er parallel med Linealens Kant. Ude i Baaden jiaa Soen rejses en lang inddelt Stang 

 (Stadiet) op, naar man onsker Stedet bestemt. Guiden aflæser da, hvormange af Stangens 

 Delstreger han ser mellem Traadkorsets to vandrette Traade. Herved kan han paa en 

 Tabel finde Afstanden til Baaden paa Kortet, og den afsættes straks ud ad Sigtelinien 

 fra Stationen til Baaden. 



