46 



Hydrochariternes Samfund danner næsten aldrig særegne, rene Bevoksninger, men 

 forekommer blandede mellem Limnæerne. Flere af Arterne kan trives under to væsent- 

 ligt forskellige Forhold. Enten vokser de tæt ved Land, i Læ af anden Plantevækst, 

 paa Steder, hvor Vandet altid er roligt, og hvorfra de ikke er udsatte for at skylles bort; 

 eller ogsaa vokser de paa temmelig dybt Vand, hvor de ligger paa Bunden eller hæver 

 sig noget op fra den, men dog ikke saa højt, at Bølgerne paa Overfladen kan virke med 

 synderlig stor Kraft paa dem. Der kan her i Følge Sagens Natur kun være Tale om de 

 helt submerse Arter. Som Eksempel kan især fremhæves Stratiotes aloides, der i Lyngby 

 Sø mest vokser inderst i alle Vigene med Læ og brede og tætte Plantebælter udenfor, 

 medens den i Furesøen i Bugten »Store Kalv«, findes i en Dybde paa 1 ^ — 3 m, submerst 

 levende. Den har her et fra dens sædvanlige noget afvigende Ydre, idet den har længere, 

 mere slatne Blade, ligesom Farven er noget blegere gron, aabenbart som Følge af det 

 svagere Lys (Se senere). Lignende forskellig Forekomst kan ogsaa Myriophylluin spi- 

 c at lim, Ceiatophylhim demersiiin og Utriciilaria inilgaris opvise. 



De enkelte Søer. 



l. Bastrup Sø. 



Kort I B. 



Paa denne So foretoges Opmaalingen udelukkende ved Generalstabsguidernes Hjælp, 

 idet den bathymetriske Maaling og Maalingen af Plantebælterne her fulgtes ad. Der 

 toges en Række Lodskud i selve Sivranden, hvorved denne fikseredes. 



Bastrup Sø er den mindste af de undersøgte Søer. Den udmærker sig ved sin lang- 

 strakte, noget bugtede Form og ved sine regelmæssigt liggende Dybdekurver. Saavel 

 paa Nord- som paa Sydkysten skraaner Bunden brat ned til 6 — 7 m Dybde, medens 

 Skraaningerne ved Søens Ender er mindre bratte. Bunden er iøvrigt nogenlunde flad. 



Plantevæksten er meget fattig paa Arter. Det eneste Samfund, der er veludviklet 

 er Rørsumpen. Den mest fremtrædende Art er her Phragmites communis, medens Scitpiis 

 lacusler kun har meget ringe Udbredelse. Typha angiislifolid daniicr Sivrandeii i begge 

 Soens Ender, men dækker ogsaa kun' et ringe Omraade. Et enkelt Sted vokser Heleo- 

 charis palustris og Equiselum limostim. 



Nymphæaceernes Association vr repræsenteret af Potamogeton natans og Polygonum 

 amphibium, der begge vokser i nær Tilslutning til Sivbæltet i Soens vestlige Ende i 1 V; — 2 m 

 Dybde. De andre Samfund mangler helt i Bastrup So. Dette vil med andre Ord sige, 

 at Søbunden udenfor ca. 2 — 3 m, næsten er fuldkommen nogen. 



At forklare denne Fattigdom er i og for sig ikke let, men man kan tænke sig, at 

 1) Litoralregionens ringe Omfang i Soen kan bidrage hertil, idet, som ovenfor nævnt, 

 Skraaningerne ned til forholdsvis store Dybder er ret bratte; 2) vil vel Soens meget uklare 

 Vand, der ligner det i Bagsværd So, være en Hindring for, at en Bundvegetation i større 

 Dybde kan opstaa. 



