50 



Typha forekommer paa Østkysten kun paa to Punkter, nemlig ud for de to syd- 

 ligste Bugter, hvor den paa en Strækning gaar længst ud fra Kysten. Paa Lækysten 

 ved Aldershvile er det Typha, der danner Sivspidserne. 



Nymphæaceerne har med Forkærlighed opsøgt sig de rolige Vige paa Lækysterne. 

 Her danner de store sammenhængende, i Reglen fuldstændig »rene« Bevoksninger. De 

 findes mest paa ca. 2 m Vand. 



Størst Udbredelse har Nymphæa. Nuphar findes kun i mindre Grupper dels sammen 

 med Nymphæa'en, dels inde mellem Sivene. Potamogeton natans og Polygonum amphi- 

 bium har kun ringe Udbredelse. 



Den Dybde, i hvilken jeg har fundet de herhenhørende Arter, er: 



Nuphar luteum 14 — 



Nymphæa alba 1 — 2 - 



Potamogeton natans 1 - 



Polygonum amphibium 1 — 2 - 



Potamogetonaceernes Association bestaar næsten alene af Potamogeton lucens og 

 P. crispus. P. lucens danner kun imellem Øen og Nordkysten en større Bevoksning, 

 men forekommer ellers spredt forskellige Steder udenfor og imellem Sivene. Den vokser 

 i 1—21/21« Dybde. 



P. crispus er udbredt over næsten hele Søens Vestende, voksende i større eller 

 mindre Grupper. Dybden er 1 — 2^4 ni. I ingen af de andre Soer naar den en tilsvarende 



Udvikling som her. 



Til denne Association horer endvidere: 



Batrachium circinnatum 1 m 



Potamogeton zosterifolius 1 - 



der begge kun forekommer et Par Steder. 



En Ejendommelighed ved Bagsværd So er den næsten komplette Mangel paa de 

 helt submerse Limnæers Association. Denne er kun repræsenteret af Elodea canadensis 

 og Chara sp., som jeg ikke har truffet mere end to Steder, og da i Selskab med hinanden 

 i 1 m Dybde. Begge Lokaliteter ligger tæt ved hinanden i Soens vestligste Ende. 



Hydrochariternes Samfund er noget bedre udviklet. Af denne forekommer: 



Ceratophyllum demersum 1 — 2 m 



Myriophyllum spicatum 1 — 2 - 



Str alioles aloide.s 1 - 



Hydrocharis morsus ranæ 1 - 



Myriophyllum og Ceratophyllum danner i Fællesskab flere, større Bevoksninger, dog 

 vistnok væsenthg kun i Søens vestligste Parti. Straliotes forekommer derimod ligesom 

 Hydrocharis kun i Søens vestligste Spids og sparsomt. 



Søens Bund er paa store Strækninger ganske vegetationslos til Trods for Vandets 

 ringe Dybde. Grunden hertil m'aa sikkert søges i Søens særdeles uklare Vand, der ind- 

 suger næsten alt Lys, saa der paa blot et Par Meter Vand ganske sikkert hersker meget 

 slette Lysforhold. 



