51 



4. Lyngby Sø. 



Kort VI Bi og Bu. 



Lyngby So's Areal er ikke meget storre end Bastrup Sø's. Men Formen er en anden, 

 idet Lyngby So er bredere, og de to Søer staar paa mange Maader som fuldstændige 

 Modsætninger. 



Opmaalingen af Lyngby So foretoges i Juli 1912. 100 m-Linen anvendtes paa 

 hele Sydkysten fra Kanalen til Frederiksdal og til MøUeaaens Udlob fra Søen. løvrigt 

 gik Maalingen af Plantebælterne Side om Side med den bathymetriske Maaling, idet 

 Lodskudspunkterne lagdes langs Randen af Po/a/no(/e/o/?-Bevoksningerne og Sivbælterne 

 og tillige midt inde i disse, hvor det kunde synes passende. Samtidig med at Lodskuddet 

 toges og Stedet fikseredes af Generalstabsguiderne, noteredes de Plantearter, der voksede 

 paa Stedet, og ved Hjælp af disse Notitser, samt smaa Skitser over Lodskudspunkternes 

 omtrenthge Beliggenhed, kunde da Plantekortet tegnes, idet jeg stadig benyttede Iagt- 

 tagelser paa Stedet til Supplering. 



Straks ved Undersøgelsens Begyndelse viste det sig imidlertid, at den Kystlinie, 

 der var angivet paa det Generalstabskort, der tjente som Udgangsmateriale, ikke var 

 overensstemmende med de nuværende Forhold paa Nordkysten af Soen, ligesom Nord- 

 øens Form og Beliggenhed heller ikke var ganske rigtig. Da Forskellen viste sig at være 

 saa stor, anmodedes Oberst Sand om at lade foretage en Arealberegning af Soen 

 paa det gamle og ny Kort. Det viste sig da, at i Tiden fra 1899 til 1912 var Soens Areal 

 fra 70.0 ha. gaaet ned til 57.4. Det drejer sig dog her sikkert ikke alene om en Tilvækst. 

 Grunden angives væsentlig at være den, at det gamle Kort fra 1899—1901 opmaaltes 

 fra Land, medens vi foretog vore Opmaalinger fra Søsiden. Men i al Fald maatte Kyst- 

 linien rettes paa Kortet, øg det gjordes ved en Række Stadiemaalinger, der foretoges 

 paa folgende Maade. Med Baaden nærmede vi os Land saa meget søm muligt paa for- 

 skellige passende Steder. Undertiden kunde vi da komme helt ind til Land, idet Mosen 

 med en lodret Væg her grænser til Søen; andre Steder kunde Baaden ikke komme nær- 

 mere end ca. 4 — 5 m fra Land. Naar vi da var kommet saa langt ind som muligt, rejstes 

 Stadiet, og Punktet fikseredes af en af Guiderne. Ved en Række saadanne Punkter 

 fastlagdes Kystlinien, der altsaa snarere er lagt lidt for langt ud imod, end bort fra 

 Soens Midte; dette maa ogsaa være det bedste, naar Kortet skal bruges efter sin Be- 

 stemmelse, nemlig til Studier over Søens Tilgroning. 



Lyngby Sø's Dybde er i det hele ringe. Maksimum er 41^ m ; men største Delen 

 af Søen er kun 2—3 m dyb. Bunden er næsten overalt meget blød, dyndet, brun af 

 Farve; den bestaar af uhyre Masser af mer eller mindre pulveriserede Plantestoffer. 

 Største Delen af den kan vistnok betegnes med Begrebet »Dy« (v. Post). Kun langs 

 Sydkysten øg langs Jærnbanedæmningen findes fast Bund. Igennem Soen gaar .Afløbet 

 fra de andre Søer, og det er aabenbart en i Forhold til Soens egen betydelig Vandmasse, 

 der stadig passerer derigennem. Rimeligvis medføres hermed en Del Dynd. som bund- 

 fældes i Søen. 



Ingen af de andre Søer har en tilnærmelsesvis saa frodig og artsrig Vegetation, som 

 Lyngby Sø; dette har voldet Opmaalingen og Udførelsen af Plantckørtet betydelige 

 Vanskeligheder. En anden stor Vanskelighed har det været at skelne imellem, hvilke 

 Planter man bunlr regne med blandt Søens Beboere, og hvilke der bor regnes for at 



7* 



