71 



ceer, livis Tykkelse, særlig hvor Tulypcllopsis er eiieraadeiule, er over ca. cii Meler, bryder 

 Søens Fanerogamllora sig Vej op til Overfladen; som lange, gullige Traade, forneden 

 svagt besat med Blade, søger P. lucens og P. perfolialus og deres Krydsninger op mod 

 Overfladen, hvor de udfolder deres store Bladduske. Spredt over Bugten danner de 

 store lysegronne Pletter. Brunlige Farvetoner angiver Voksepladserne for Mijrioplnjllum, 

 morkegronne for Elodea og CeralopliyUum og hvidlige (i Juli) for Bulracliiiim. Hvad 

 der bidrager til at øge Farvepragten, der os bekendt er storre end i nogen anden dansk 

 So, er Planternes forskellige kalkinkrusterende Evne. Den er for Characeernes Ved- 

 kommende, særlig inde paa lavt Vand, meget stor. Inde i i^cirpu-s-Bæltet nær Kysten, 

 langs Bistrup Hegn, findes saaledes et temmelig vidtstrakt, hvidgulligt Characetum. 

 Vandet er her om Efteraaret ikke 12 m. Ilovedplanten er Chaiu ccialophijlla, mellem 

 hvilke den finere Art C. contraria gror. Paa det Tidspunkt, da Planterne herinde Uivwv 

 deres røde Fruktifikationsorganer, og cr dækkede med de lysegronne Kugler af Infu- 

 sionsdyret Ophrydiuni versatile, er disse Bevoksninger uforlignelig skønne. 



Inde paa lavere Vand, næppe udover 3 m, spiller .S'/ra/io/es en ret betydelig Holle; 

 gennem det klare Vand ser man de store Bladrosetler sidde nedborede i C/iara-t^uderne; 

 tager man dem op, efterlader de et stort dybt Hul; de stive, læderagtige iilade har trykket 

 Chara'en ned. Hist og her er C/mra-Puderne ligesom spækkede med .S7/«/jo/ei-Planler. 

 W-L. gør opmærksom paa, at skønt han til alle Tider har færdedes over Store Kalven, 

 har han aldrig set Planterne løfte sig og aldrig bære Blomster. 



Lille Kalven. I Lille Kalven paa en Dybde af blot 3 — 4 m, paa en Plads, der er 

 beskyttet paa de tre Sider, nær ved Bugtens Munding, er Vegetationen som vist i Tab. D. 

 Bunden er delvis stenet; muligvis er det i de mere stenede Partier, at Vegetationen er 

 saa spredt, at Skraberen her overhovedet ikke fik Planter op. Dette var Tilfældet med 

 Nr. 10, 18 og 24. Paa andre Steder derimod vokser Planterne tæt nok at domme fra 

 Rigdommen paa Tolypellopsis. Nr. 11 er mæ>rkelig rig, indeholdende ikke mindre end 

 9 af de 11 Arter, der i det hele er fundet paa hele Stationen, medens højst 4 er fundet i 

 de øvrige Prøver. Vegetationen er en udpræget Tolypellopsis-VcgclalUm; denne Art 

 blev nemlig fundet i 17 af de 22 Prover, som gav positivt Resultat, og var dominerende 

 i 14 af dem. Den næst almindeligste Plante er her som iøvrigt saa ofte Chara dissoluta. 



D. 





1 



2 



3 



4 



6 



6 



7 



8 



9 



lo'ii 



1213141516 



17 



18 



19 



20 



2122 



23 24 25 I alt 



Fontinalis antipyretica 



















































1 

































1 













X 









3 



Tolypellopsis stelligera 







X 



X 



X 



X 



X 



X 



X 





X 





X 



X 



X X 



X 





X 



X 













17 



Chara dissoluta 









X 











X 









X 















■ 



. 



• 



■ 







7 



— ceralophylla 



X 















































X 



2 



— rudis 



X 











X 







































4 



— fragilis 













X 







































4 



Potamogeton perfoliatus 



































■ 

















3 



— pectinatus 

























X 



























4 



Elodea canadensis 













X 











X 





























3 





















































1 



