75 _ 



med lange Traade og blev til Slut, da Skraberen en Gang gik hen over en Toliipellopsis- 

 Bevoksning, i Stand til at henføre dem til denne Plante, da de i Massevis kom op 

 hængende ved den. Senere bestemte jeg Planten; det var da en ny Art for den danske 

 Flora. I Flora Danica (XVII 49, 1883) findes ganske vist Planten afbildet, men den 

 var dengang ikke fundet i Danmark, men i Lefrasjø i Skaane. O. Nordstedt tilføjer 

 »unico loco Scandinaviae«. Den betragtes i Almindelighed som en sjælden Art, maaske 

 delvis fordi den foretrækker store Søer, hvis submerse Vegetation i Almindelighed ikke 

 er blevet nøjere undersøgt. Den kendes iøvrigt fra de fleste Lande i Centraleuropa, 

 fra Italien og fra Rusland (Migula). Hvor den findes, vokser den i Almindelighed lige- 

 som i Furesø i store Mængder. Da den ingen Cortex har, ser den mest ud som en 

 robust Nitella, men Oogoniets Morfologi karakteriserer den som hørende til Fam. 

 Characeæ. Den formeres om Foraaret væsentlig ved Skud fra de smaa karakteristiske, 

 stjernelignende Hibernakler, dannede fra de Dele af Stængelen, der ligger nede i Dyndet. 

 Allerede i September begynder Grene paa nogle af Planterne at brydes af; langt fiere 

 falder af i Oktober (1903). I Aarene 1903 — 04, da To/ype/Zopsts-Bevoksningerne i Store 

 Kalven undersøgtes regelmæssig, var Søen i.slagt fra Slutningen af November til Be- 

 gyndelsen af Marts. I Marts var endnu nogle Planter i Live, men til det store sammen- 

 hængende lysegrønne Plantedække kunde man paa det Tidspunkt intet se. Hvor vidt 

 enkelte Planter kan leve over til næste Sommer, vides ikke. I 1916 var der endnu Be- 

 voksninger i de første Dage i Jan. ude paa 5 m (W-L.). Migula (|). 26) skriver, at 

 den lever 2 Aar, især paa meget dybt Vand og i milde Vintre. I hvert Fald forynges 

 Planten ved Hjælp af »Stjernerne« eller fra nodi, som er fortykkede, og hvorfra der lige- 

 som hos mange andre Characeer skyder Skud ud (Migula p. 270). Planten er dioecisk, 

 men paa mange Steder findes kun det ene Køn. Hunplanten er aldrig fundet i Furesø, 

 kun Hanplanter og sterile Planter. De lysebrune Antheridier findes i Tiden .Juli — 

 September (1903). Plantens Udbredningsomraade gaar fra 1,5 til 7i/2m. 



Paa lavere Vand er Planterne ligesom mange andre Characeer mere inkrusterede 

 end paa dybere Vand; de ydre Dele af Stammen og Grenene har endvidere en rodlig 

 Farve ikke ulig Chara ceratoplnilla's. Vigtigheden af denne Art og andre Characeer 

 som Kalkdannere er blevet omtalt af W-L. (1901 p. 56 — 65). 



Chara dissolula A. Br. Denne ret spæde Art er beslægtet med Chara contraria, 

 men den afviger fra denne ved at have kun en Cortex-Række paa Stammen i Stedet for 

 to eller ved ganske at mangle cortex; endvidere, i Følge Sluiter (p. 664), ved at have 

 en lang og smal nucleus i Sporen. Planten er hidtil kun kendt fra Schweiz, Afrika og 

 Italien (Migula p. 383, Sluiter p. 128 og 129) og England (Groves p. 290); ca. 1900 

 fandt jeg nogle Stumper af Planten i Kollekolle-Bugten. .Jeg var den Gang ude af 

 Stand til at bestemme Planten, fordi jeg ikke lagde Mærke til, at den overhovedet iiavde 

 Cortex, en Fejltagelse, som i tidligere Tid iøvrigt ogsaa Alexander Braun gjorde med 

 den afrikanske P'orm. Paa ovennævnte, forst fundne Stykker af Planten var Cortex 

 nemlig rudimentær eller manglede; paa det rige Materiale fra 1913 fandtes dels Cortex 

 komplet, dels rudimentær. Professor Nordstedt var saa venlig at bestemme Arten 

 for mig og gav en Del Oplysninger om den. Adskillige Gange efter det Aar, da jeg første 

 Gang fandt Planten, søgte jeg i Kollekolle-Bugten at faa mere Materiale, men det lyk- 

 kedes ikke. Først den mere gennemførte Undersogelse 1913 skaffede mig righoldigt 



10* 



