91 



EksiMiiplaror (Tekstlig. 3 1) har ondoi» sidste Vindiiii» fiigjorl paa ol koiL Slykkr. Det 

 største Individ maalte 614 mm i Bredden, 1,6 mm i Hojden. 



Fra den tydelig kolede Form med Hindebræmme er der talrige Overgange til 

 Former uden Bræmme og med svagt antydet Kol. Individer med konkav Basis, svag 

 Køl og elliptisk Munding svarer til Beskrivelse og Figurer af P. 

 deformis Hartm. hos Clessin (1884), enkelte med afrundet sidste 

 Vinding til P. socius Wstld. (1897), Individer med udpræget Kul. 

 flad Basis og smalt hjærtefprmet Munding minder ganske om P. Ir- 

 nellus Harlm. (Clessin 1884, pag. 423, Fig. 284). Baade deformis og 

 tenellus angives fra de store bayerske Søer, og Clessin (1873) tyder 

 de hos disse optrædende Uregelmæssigheder som Følgen af For- 

 styrrelser fremkaldt ved Bølgeslaget, idet det er Former, der lever pianorbis 

 paa forholdsvis lavt Vand, hvor der saa godt som altid er Uro. — alhusM.\x\\ var x4 5 

 Størsteparten af de Skaller, man tager ved Skrabning tilhører den 

 affladede Varietet; forma hispida er dog ogsaa ret hyppig. Ved 

 Bredden træffer man alle tre Former, dog synes det mig, at hispida er den hyppigste. 



Bythinia tentaculata L. (Tekstfig. 35). 

 Det er næst efter Valvata piscinalis anliqua den Snegl, der har den største Ud- 

 bredelse i Furesøen og samtidig møder med det største Individantal, ja i Store Kalv og 

 paa enkelte andre Steder overgaar den endog Valvala i den 

 sidste Henseende. Men medens Valvata anliqua gaar helt ud til 

 ÉE^.'. Mr-^ 13 m, standser /iy/Zaniö/cn/acu/rt/cr ved 9 — 10 m, holder sig altsaa 



^■hl Wf% fortrinsvis til den bevoksede Del af Søen og gaar vist kun paa 



meget faa Steder uden for Characee-Bæltet. Det største An- 



åtal levende Eksemplarer kom i Skraberen i Dybder paa 3 — 

 6m; særlig store Mængder fandtes paa Characee-Bund i Store 

 fljl Kalv. — Dens Skaller findes spredt over hele Sobundeii. Saa- 

 ^ ledes toges disse paa saa godt som alle 



Stationer ud til 20 m ; længere ude (21 — X År 



' ' ' ''' ' ' ' ' ' ' ' ' 31 m) har A. C. Johansen skrabet den. ÊLl 



Fig. 35. Bythinia tentacu- I stor Mængde fandtes de tomme Skaller 

 lata L. (efter Fotografi), paa de samme Dybder, hvor de levende 



Dyr optræder talrigst; men lige saa hyp- Æ ^ 

 pigt toges de paa 8 — 13 m's Dybde, og paa disse Steder finder 

 man ogsaa de talrigste Laag. Disse bevares altid langt bedre end 

 Skallerne, hvilket skyldes det større Conchin-Indhold. Enkelte 

 Steder findes de i enorm Mængde. Saaledes bestod ved et Par '' ' i . m . m .i.i.i 

 Skrabninger paa Store Banke, der gik fra 12 — 15 m og fra 8 — ^22 m, Fig. 36. ^B;/thinia 

 næsten hele Prøven af By //i in t a-La ag; de fandtes deri i Tusindvis. feac/u Shepp. (efter 



Fotografi). 



Bythinia Icachi Shepp. (Tekstfig. 36). 

 har jeg kun en enkelt Gang taget levende ved Skrabning, nemlig paa Sydkysten i en 

 Dybde af 4 — 5 m. Den trælles ellers ved Bredden undertiden i smukke, store Eksem- 



\2* 



