97 



rund Muiulinq, ligner allsaa meget V. luacrosloino .Steenbuch, saaledes at det er nemt 

 forstaaeligt, at Bollinger (1909, pag. 166) nærer stor Tilbojelighed til at inddrage V. 

 pulcheUa Stud. (og altsaa dermed den identiske eller i alt Fald meget nærstaaende V. 

 macroslonm Sleenb.) som en Varietet under V. piscinalis. Flere og flere Forskere [saa- 

 ledes JicKELi, KoBELT (RossMÄssLERS Iconog. N. F. XV Bd., pag. 14), Thiele (1909) og 

 Bollinger (1909)] er i de senere Aar gaaet over til den Anskuelse, at alle de mange 

 indenfor piscinalis-Gruppen opstillede Arter: anlUjua Sowb., conlorta Menk., pusilla 

 Müll., fliwialilis Colb., obiusa Brard., alpeslris Blaun. o. s. v. maa inddrages under samme 

 Art, nemlig V. piscinalis, og at de højst kan opfattes som Varieteter; nogle af »Arterne« 

 er endog opstillet paa unge Individer af piscinalis eller dens Varieteter. Nu melder 

 altsaa ogsaa den Tanke sig om pulchella-macrosloma, der endog henføres under en anden 

 Underslægt, Tropidina H. o. A. Adams, ogsaa skal fojes ind under V. piscinalis (se Thiele 

 og Bollinger); maaske kan dette Sporgsmaal løses ad anatomisk Vej. 1 Furesøen 

 fnades i alt Fald ingen Overgangsformer mellem V^. piscinalis og macroslonm. 



Valuala macroslonm Steenbuch (T. 3, Fig. 53 — 56). 



Ligesom i andre større Søer er denne Snegl ret sjælden og sporadisk forekommende. 

 Den er fundet ved Bredden paa beskyttede Steder, saaledes ved Frederiksdal og Fiskebæk 

 og gaar sikkert ikke ret langt ud; ved Skrabning blev den derfor ikke taget i levende 

 Eksemplarer. Som Skaller fandtes den kun paa 2 Stationer (1 Individ paa hvert Sted) 

 paa 5 og 81/2 m (Fiskebank og Store Kalv). — Mærkva'rdigt nok synes denne Art i Vattern 

 og i Vierwaldstättersoen at gaa langt ud, nemlig til 20 — 21 m, den er altsaa dér ikke 

 begrænset til Bredden. 



Valvala crisiala Müll. (Tekslflg. 44 — 16). 



Inde ved Bredden, til Dels i Selskab med foregaaendc, finder man denne vor mind- 

 ste Valvala-kvl ret hyppig. Paa dybere Vand er den derimod langt sjældnere; ved 

 Skrabning har jeg kun to Gange taget den 

 levende (Store Kalv 2 — 4 m, Nordostkysten 

 i et Træk, der gik fra 2i/^ — 10 in). Da den 

 imidlertid ikke blev taget i flere Skrabninger 

 paa 3, 4 og 5 — 6 m, maa Ydergrænsen sættes 

 til 21/9 à 3 m. — Tomme Skaller er derimod Fig. 44 46. Valvaia crisiata .VIiill. x 6.5. 

 skrabet paa mange Stationer og ofte i stort 



Antal (i indtil 100 Stk. i hver Prøve). Hyppigst var de mellem 5 og 13 m. lUlenfor 

 dette Bælte har A. C. Johansen taget Skaller i)aa 18 m, 23 m og 25 m. Individerne har 

 et ret ensartet Udseende; kun en enkelt Gang er fundet et skalarid ICksemplar. 



Acephala. 



Vnio piclorum L. (Tavle 5, Fig. 1—12, T. 6, Fig. 1—6). 



Det er langt den sjældneste Unionide i Furesøen. Den forekommer altid sammen 

 med den følgende Art, men som Regel langt mere sparsomt. Kun paa faa Stationer 

 er den fundet i et Antal af 9 — 12, oftere i mindre Antal. Den gaar temmelig langt ind, 



1). K. I). VlUciisk. Sclsk. Skr., iialm vitlensk. <>({ miillu-m. Af.l. 8. lt:i kke. III. 1. 13 



