98 



kan saaledes ses paa ca. 1 m Vand; med Skraber er den taget paa Dybder fra 2 — 9 m. 

 Ogsaa som Skaller, hele eller Brudstykker, skrabes den langt sjældnere end U. tumidus. 

 Udbredelsen af Skallerne omtales for de to Arter under ét. 



Unio pidorum L. varierer nok noget, men knap saa meget som U. tumidiis Retz. 

 Til den typiske Form (Tavle 5, Fig. 1 — 2) maa henføres Individer, der fortil er jævnt 



Kort IV visende den bathymetriske Udbredelse af Unio, Anodonta, Sphærium og Pisidium amnicum. 



Kurver: 6 — 9 — 11 m. 



afrundede, bagtil regelmæssig tungeformet udtrukne, saaledes at Skallens Længdeakse 

 falder omtrent midtvejs mellem Over- og Underrand. De har en lige Overrand og en 

 lige eller svagt buet Underrand samt en Vinkel mellem Over- og Bagrand paa ca. 160 — 

 170". Saadanne Eksemplarer er meget sjældne i Furesoen. Naar man træffer pidorum 

 med denne Form, viser det sig næsten altid at være mindre Individer med gul Farve 



