107 



ringerne i dette maa tænkes dannet næsten udelukkende af de .Mollusker, der liai- levet 

 paa Stedet og er bundfældet der. Skaller af Snegle, der er Bredforiner (Planorbis, Lim- 

 næa og Neiilina), og som i ringe Mængde er transporteret ud i Skalbæltet, spiller en 

 ganske underordnet Rolle. 



'.). Et Dybvandsbælte uden for 15 ni, hvori der af levende .Mollusker kun lindes 

 Pisidier og iovrigt blot spredte Molluskskaller. 



Wesenbekg-Lund er den forste, der har paavist Skalhællets almindelige 

 P^orekomst i Soer, hvis Dybde er større end 14 - 15 m, og som har gjort udforlig Kede 

 for dets Tilblivelse, lian viser, at der er et tilsyneladende Misforhold mellem Mængden 

 af levende Mollusker i Skalbæltet og de deri forekommende Skaller, og at dette skyldes 

 den Omstændighed, at Betingelserne for Opbevaringen af Skallerne er gunstige. Der 

 er Ro, saaledes al de ikke udsættes for Slid og Knusning, og der er ingen opløsende Fak- 

 torer (Planter o. I.). Mollusklivet virker under de rolige Forhold, som her- 

 sker i Skalbæltet, som en stærk lokaliseret bundhøjnende l'aktor (W-L.). 

 Derfor er der ogsaa stor Sandsynlighed for, at de Fiskebanker, der i ii l stort Tal lindes 

 i den indre Del af Skalbæltet, er fremkomne ved Aflejring af Molluskskaller. Om de 

 helt eller kun delvis er dannet af Skaller kan kun afgøres ved Boringer (Se nærmere 

 herom W-L., p. 28). 



Det andet Bidrag til Forstaaelsen af Sobundens Aflejringer og dens ;\lolluskliv er 

 givet af A. C. Johanse.n (1902): »Om Aflejringer af Molluskernes Skaller i Indsoer 

 og i Havet«. Forfatteren angiver først Udbredelsesomraadet i Furesøen for en stor 

 Række Mollusker, baade for de levende Dyrs og for Skallernes Vedkommende. Disse 

 Angivelser, der er mere udforlige end i Wesenberg-Lunds Arbejde, svarer gennem- 

 gaaende til mine. For en Del Arters Vedkommende maa jeg dog sætte Grænsen for de 

 levende Dyrs Udbredelse lidt længere ude end A. C. Johansen; for Unio og Anodonla'^ 

 Vedkommende er det omvendte Tilfældet: 



Efter A. C. Johansen Efter egne Undersøgelser 



Biflhinia tentaculata 



c. 8 m 



9— 10 m 





Valvala piscinalis aiiliqiia . . 



. 11 - 



13 - 





crislala 



r 2 - 



21/2—3 - 







5 - 



5—8 - 



(Kun en enkelt 









Gang ved 8 ni)| 





3 - 



4(5) - 





Unio lumidus + piclorum . . 



. 11 - 



9—10 - 





Anodonla cijynen 



12 - 



10—11 - 





For Anodonternes Vedkommende sætter Wesenberg-Lund, samslemmende med 

 A. C. Johansen, Grænsen længere ude, end jeg har gjort, nemlig ved 13 m, men be- 

 mærker, at det her kun drejer sig om enkelte Individer. Jeg har dog aldrig taget disse 

 under saadanne Omstændigheder, at jeg med Sikkerhed kan angive en storre Udbredelse 

 end lim, men vil derfor ikke benægte, at enkelte Individer kan gaa længere ud. 



Paa en lignende Maade som Wesenberg-Lund sondrer A. C. Johansen mellem 

 et Antal Bælter, hvori der lever forskellige Mollusker, eller hvori forskellige Skaller af- 



U* 



