Ill 



større end mi, livilkel Imr hovirkeL, at Molluskerne da _i<ik lænj»ere iid. (Se W-L., 

 pag. 28). 



1mi nodveiidig I'^olge af den ovennævnte Forklaring er, at Skallerne — i al I-'ald i 

 Skalbæltets ydre Del — maa va^re meget gamle (thi der kræves lang Tid til, at en saadan 

 Ophobning har kunnet finde Sted), men det gør de ogsaa Indtryk af at være. Desuden 

 er paa dette Sted de opløsende Stoffer (Kulsyre, Humussyre) kun til Stede i ringe Mængde. 



Medens man saaledes maa forkaste Teorien om en Skaltransjjort i større Udstræk- 

 ning langs Bunden, ved man sikkert, at der til Stadighed langs Vandoverlladen finder 

 en Transport af lette Skaller (overvejende Pulmonaler og Bijlhinia) Sted udefter fra 

 Bredden eller fra lavt Vand. Wesenberg-Lund (1901, pag. 73) angiver, at større 

 Snegle om Foraaret dør i stor MæMigde, og at disse hcnraadnende, luftfyldte Snegle 

 flyder i Overfladen og fores ind paa Land. Saadanne kan jo sikkert ogsaa fores udefter 

 og bundfældes paa dybere Vand. Lignende Iagttagelser har Broiikmeier gjort allerede 

 i 1895 og vist denne Transportmaade for baade Lungesnegle, Gæ'llesnegle og Spliærium. 

 A. C. .Johansen anfører (1902, pag. 15) andre Forhold, der medvirker ved Transporten 

 udad; saaledes henleder han Opmærksomheden paa de tomme Skaller paa Bredden. 

 Disse, der er fyldt med Luft, Jord og Plantelevninger, har Evnen til at flyde. Naar 

 Vandet i Søen stiger, og Skallerne flyder om paa Overfladen, kan Blæsten føre disse 

 langt ud. Efterhaanden siver Vandet ind, og Luften fortrænges; Skallerne synker til 

 Bunds. Paa en lignende Maade kan lette Plantedele transporteres udefter, og saadanne 

 findes paa visse Steder af Søbunden i stor Mængde. Wesenberg-Lund (1901, pag. 78) 

 angiver, at der ud for Kysterne ved Norreskov, hvor disse skraaner stærkt, paa forholds- 

 vis dybt Vand kan findes store Mængder af Blade, Knopskæl og Smaagrene. Jeg selv 

 har ved Skrabning i Furesoen og særlig i Farum So taget lignende Masser af Plante- 

 dele og samtidig deri fundet Skaller af Landsnegle: Hclicifjuna lapicida, Valloiua, Claii- 

 silia og Succinea. 



En Transport af levende Snegle ved Hjælp af flydende Plantedele eller Dyr (Vand- 

 insekter, Flodkrebs, Vade- og Svømmefugle) har sikkert mindre Betydning. A. C. 

 Johansen (1902, pag. 14 — 15) har efter H. W. Kew givet en Oversigt over disse Trans- 

 portmaader. 



De aflejrede Skallers Beskaffenhed. 



I Planleba'ltel vv Skallerne ret meiltagne. slidtr og koi roderede, ofte halvl op- 

 løste, idet de blandt andet er jjaavirket af Planterodder og af Alger. I Skalbællel er 

 Skallerne hvide, ofte ganske kridtaglige, saaledes at de let pulveriseres mellem Fingrene. 

 Dette Destruktionsfænomen ses smukkest paa U/ao-Skallernc. Meget smukke Stykker 

 af saadanne omdannede Unio- og .lnoj/on/«-SkalIer toges flere Steder paa 7 — 10 m samt 

 enkelte Steder paa 13 ni; men ogsaa paa Bankerne inde i Vegetalionsbæltel kan disse 

 findes (31/2—51/2111). 



Ofte omdannes i den ydre Del af Skalbadtet og i en Zone uden for dette Mollusk- 

 skallerne til BrunjaMiisliii. Delte gælder særlig Skaller af Valixila, S'erilino, Unio og 

 Anodonln, men ogsaa onu'iul sjældnere — Bi/ilnnia og Pisidicr. Ligeledes udskilles 

 paa de samme Steder talrige ganske smaa Kugler af rent Brunjærnsten. Vi skyliler 



