112 



Wesenberg-Lund (1901) Beskrivelsen og en udforlig Forklaring af dette interessante 

 Fænomen. (Se iovrigt p. 30). 



Sammenligning mellem Molluskernes bathymetriske Udbredelse i 

 Furesøen og i andre europæiske Søer. 



Desværre foreligger der kun faa og ofte utilstrækkelige Angivelser om, til hvilke 

 Dybder Molluskerne — og da særlig Litoralformerne — gaar ud. Efter de Oplysninger, 

 Litteraturen har kunnet give mig, har jeg sammenstillet en Liste, hvori angives Yder- 

 grænsen for nogle af de almindelige MoUuskarter (Pisidierne dog undtagne), der tillige 

 findes i Furesoen. Et Par Steder er ogsaa medtaget Former {Pluiioibis borealis Lov. 

 og Valvata alpestris Blaun.), der slutter sig nær til Arter, der forekommer i Furesoen 

 (henholdsvis PI. albus Müll, og V. piscinalis Müll.). Hvor den øvre Grænse for Udbre- 

 delsen er omtalt, markeres den ved, at det forst anførte Tal er trykket kursiv. Listen om- 

 fatter følgende europæiske Søer: Ratzeburger Søerne (Schermer 1914), Vattern (Ekman 

 1915), Ladoga (Lindholm 1911), Neuenburgerso (Lac de Neuchâtel, Piaget 1913), Starn- 

 berger Sø i Bayern, Garda Søen samt 5 schweiziske Søer: Bodensøen, Zürickersoen, Thuner- 

 soen, Vierwaldstattersøen og Genfersøen (alle 7 efter Zschokke 1911). Til Sammen- 

 ligning er anført Furesøen. Sidste Kolonne indeholder mere spredte Angivelser, særlig 

 vedrørende Dybvandsformerne, samt et Par Angivelser fra den armenske Sø Goktschai 

 (Kessler og Brandt efter Zschokke 1911) og fra Hjälmaren (Alm 1916). 



Man ser af Listen, at der er stor Forskel paa den bathymetriske Udbredelse af 

 Arterne i Furesøen og i andre Søer, men ogsaa mellem de forskellige udenlandske Søer 

 indbyrdes. I det hele taget synes de fleste Arter andensteds at gaa betydelig længere 

 ud end i Furesøen. Det er saaledes ejendommeligt at se, at Mollusker, som vi her hjemme 

 er vant til at anse for udprægede Bredformer, i Udlandets Søer kan gaa ud til en Dybde 

 paa 20 — 50 m. Dette er f. Eks. Tilfældet med Valvata macrosloina Steenb. (Vattern 

 21 m), Physa fontinalis L. og Planorbis contorius L. (begge i Vattern 22 — 24 m), ja Pla- 

 norbis carinalus Müll, er i Goktschai Søen endog taget i 80 m's Dybde. 



Desværre faar man ikke altid angivet, om Dyrene er taget i flere Eksemplarer 

 paa de større Dybder, eller om det kun drejer sig om et enkelt Eksemplar. I sidste Til- 

 fælde maa man være forsigtig med at drage Slutninger om Udbredelsen; thi enkelte In- 

 divider, som er fæstede til Plantedele eller lignende, kan let ved Vindens, Strømmens 

 eller Bølgernes Hjælp fores midt ud i Soen og der synke til Bunds paa dybt Vand, eller 

 Transporten kan ved Hjælp af kraftige Bundstrømme være foregaaet langs Bunden. 

 RoszKowsKi (1914) har saaledes i Genfersoen fundet et Eksemplar af Limnæa slagnalis 

 L. paa 60 m samt et Eksemplar af L. auricularia L. og eet af L. ovala Drap. paa 280 m; 

 de viste alle 3 Tegn paa ublid Behandling under deres Transport ud paa Dybet. 



Den Sø, der med Hensyn til Molluskernes bathymetriske Udbredelse ligner Fure- 

 søen mest, er Ladoga; kun 1 Art, Sphærium corneum L. gaar længere ud end i Furesoen. 

 Ratzeburgersøerne, hvis Naturforhold, man skulde mene, kommer ret nær ved Fure- 

 søens, viser det mærkehge Forhold, at Sneglene alle gaar længere ud, medens Muslingerne 

 standser ved en betydelig ringere Dybde end i Furesoen. I Modsætning til disse tre 

 Søer, hvis Mollusker (med Undtagelse af Pisidierne) alle holder sig inden for 13(18) m, 



