145 



Cladocera. 



Sida cryslallina O. F. Müller forekommer i alle Prøverne og findes ud over hele 

 Store Kalven, i hvert Fald ud til 5 m. Den viser sig næppe før i Slutningen af Mai. 

 Der er kun parthenogenetisk Formering lige indtil midt i September. .Kgantallet 

 Sommeren igennem er meget stort (10 — 12). Midt i September viser Mannor og 

 Hvileæg sig; sexuel og parthenogenetisk Formering lober nu Side om Side med stigende 

 Antal af Hvileæg (6 — 7). Tilsidst er den sexuelle Formering eneraadende. Midt i 

 November træffes mange golde Hunner; Arten er nu sjælden. I{imeligvis overvintrer 

 den kun som Hvileæg. Arten optræder i uhyre Mængder paa Store Kalvens Vege- 

 tation; ryster man i Sommermaanederne Polainogelon-Planterne ned i et Glas, har 

 faa Minutter efter Hundreder af Sida' er hæftet sig fast paa Glassets Sider. 



Simoccpliolus veluliis O. F. Muller spiller næppe helt saa stor en Rolle som Sida. 

 Den er ma^kelig sjælden om Sommeren, men faar i September et meget stort Maximum; 

 i Slutningen af November er den sjælden igen. Der er aldrig paavist Hanner eller 

 Ephippier. Arten synes her som visse Planktondafnier at formere sig asyklisk. Æg- 

 antallet er stort (8—12), mindst i September (2—3). 



Scapholeberis mucronala O, F. Müller. Kun fundet i enkelte Exemplarer. 



Ceriodaphnia pulchella G. O. Sars. En paa 4 — 7 m særlig i Store Kalven meget 

 aim. Art. Don er i Sommerhalvaaret ret sparsom, men har i September et meget 

 stort Maximum. Dot parthenogenetiske /l^gantal or næppe over 2 — 1. Samtidig med 

 Maximum i September begynder Sexualperiodon med talrige Hanner og Ephippial- 

 dannelse med et Æg i Ephii)j)iertio. I Slutningen af November tager Individantallet 

 af. Om Vinteren og i det tidlige Foraar s|)iller de smaa hvide Ceriodaphma-E.\)\\\\)- 

 pier en stor Rolle i Opskyllet langs Kysten. De flyder her som snehvide Gryn i 

 Vandbræmmen. 



Ceriodaphnia quadrangula O. F. Müller. Arten er langt mere bunden til Litoral- 

 regionens inderste Del. Udo paa dybore Vand findes den ikke nær saa hyppig som 

 C. pulchella. I^nkeltvis træffos don dog i do fleste Prover fra Store Kalv; don har 

 Soxualporiodo samtidig mod forcgaaende. 



Eunjccrcus lamellatus O. F. Müller er en overmaade aim. forekommende Form. 

 Den er ret sjældon i Juni^ — Juli. I Sept. — Oktober er den dominerende og fandtes 

 endnu i stort Antal i de sidste Novemberprover. .F.gantallet om Sommeren er stort 

 (indtil 20), men aftager derpaa. Sexualperiodon indtræffer først i November, da 

 Hannerne er almindelige; de brune Ephippier indoholder 5 — 7 Æg. Man finder dem 

 ofte lost liggende mod -l-lggeno i. 



Caniplocerciis redirosliis Sclioodler mangler ganske i Sommerproverne; den viser 

 sig først i September, men bliver i Oktober meget almindelig. Den er endnu i Slut- 

 ningen af November en af Hovedformerne. Det parthenogenetiske Æ-gantal er meget 

 ringe (1 — 2). I Oktober begynder Sexualperiodon; Hannerne er ikke set i stort .\ntal; 

 der er kun eet Hvileæg. Med den lange smalle Hale sætter de i Spring hen over 

 Vegetationen; Arten frembyder stor Variation, hvad Hovedets Form angaar. 



Acroperus harpæ Baird optræder fortrinsvis i Sommorprovorne; hen paa I^fter- 

 aaret afløses den af Camptocercus, Der er aldrig paavist nogen Soxualporiodo. Do 



D. K. D. VIdensk. Sclsk. Skr , natun idciisk. of nialheni. Afd., 8. Iliekke. III. 1 19 



