147 



E p h e 111 e r i d æ. 



Cloëon. Larverne spiller en overordcntlii,' Rolle lul over de undersøiske Enge i 

 Store Kalven og over Tolypellopsis-HæltcX hole Soen riiiidl. En eneste Skrabning i 

 faa Minutter bringer Larverne op i Tusindvis. De findes til alle Aarstider og klækkes 

 i uhyre Masser i Sommerens Lob. 



Larverne horer, saavidt vides, udelukkende til Pseiidocloëon bifiduin Bgt. ; de er 

 velvilligt bestemt af Dr. S. Bengtson, Lund. En nærmere Undersogelse baseret paa 

 større Materiale indsamlet paa forskellige Dele af Soen vilde iovrigt være ønskelig. 



Cae/Jis-Larverne er maaske næsten ligesaa almindelige som C/o(!on-Larverne, 

 men medens førstnævnte i deres lysegrønne Farve færdes over Algetæpperne, kravler 

 de hvidgraa, flade Caenis-Larver om nede paa den lyse Bund under Algerne. Man 

 faar dem kun frem, naar Skraberen tager Bunden og denne sigtes. Da viser de sig 

 imidlertid i stor Mængde. De gaar ud i den yderste Rand af Vegetationen og maaske 

 endda noget der ud over. 



Der optræder to Caenis-Artev ved Fureso, C. Iialierala Fabr. og C. dimidiala 

 Steph.; Larverne ude paa 1 — 7 m horer rimeligvis til begge Arter, men hidtil er det 

 ikke lykkedes i Larvestadiet at kende dem fra hinanden. Hen paa Eftersommeren 

 danner Caenis-Arterne som vingede Luftdyr uhja-e Sværme ved Furesøens og Esrom- 

 søs Bredder. Paa visse Nætter hvidner alle Edderkoppespind af døde Subimagoer, 

 som i Dødsøjeblikket har afkastet deres Æggemasser i Spindene. 



Ephemera vulgala L. Ude under Algetæpperne paa de vegetationslose Sletter 

 med blodt Mudder ofte gaaende ud til 7 m findes de store, smukke Ephemera vulgala 

 Larver. De lever her et rodende, borende Liv, De store Flokke af vingede Luft- 

 dyr, som i Sommeraftnerne staar ved Furesoens Bred, er Beviser nok paa, at Dyret 

 er almindeligt; Larvens skjulte Levevis Ijcvirker, at man ikke ser meget til den. 



O d o n a ta. 



Mærkelig nok synes ingen af de egentlige Guldsmede ( Anisopier a ) at træffes paa 

 4 — 7 m Vand. Brændingskysternes Gomphus-Larver gaar næppe ud over 1 m. Bort- 

 set fra Guldsmedelarverne i Søens faa, moselignende Bugter er Gomphus vist den 

 eneste af Anisoptererne, der klækkes i den. Ganske anderledes er Forholdet med 

 Zygopteriderne. Ude over Algetæpperne findes fra September og lige til Juni-Juli 

 uhyre Mængder af Zygopteridelarver, der vistnok alle ganske fortrinsvis tilhører Slægten 

 Agrion. Foruden Larverne til A. piilchellum v. d. Lind og paella L. optræder her, 

 og ganske særlig over Store Kalvens Algeskove, uhyre Mængder af Larverne til de 

 to sjældne Arter A. haslulalum Charp. og luniilalum Charp. Arterne har Flyvetid 

 sammen (c. 15. Juni — 10 Juli). Paa visse Dage optrænler de da i aldeles utrolige 

 Masser. I de tre Sommermaaneden mangler Algetæpperne næsten ganske Zygopte- 

 ridelarver. Sommerprøvorne kontrasterer derved stærkt fra Vinterprøverne, der inde- 

 holder dem i store Mængder. Hen paa Efteraaret begynder de ganske spæde, ny- 

 klækkede Larver at vise sig. 



19* 



