149 



tation, som er ligesaa overspundet af disse Dyrs Traade som Marker og Enge en 

 Efteraarsdag af Edderkoppernes. Denne spindende Evne hos disse Larver er hidtil 

 ikke omtalt. 



Cyrniis flavidus Mac. Lachl. Der lindes i Furesø adskillige campodeoidc Triclioplor- 

 larver; mærkeligt er det at se, hvor forskellige de Livskaar er, hvorunder Larverne 

 lever, og hvor nøje de er knyttet til bestemte Lokaliteter. Holocenlropus dubius 

 Steph. spinder sine Fangnet inde i de side Bugter, Polycenlropus jlavomaculaliis 

 Piet. i Brændingszonen, Neureclipsis birnaciilala L. kun i det lille Stykke af Molleaa, 

 der løber mellem Farum- og Furesø og Cyrnus ßavidus ude over Characeetæpperne 

 og ved Bladfodderne af de store Polamogelon-Artcr. Man ser deres Fangnet overalt 

 paa Characeerne. Det er sandsynligt, at der herude ogsaa kan findes de tre andre 

 Cyrnus-Arter, vi har her i Landet. 



Tinodes wæneri L. Denne Art, der i Esromsø spiller en overordentlig stor Bolle, 

 er sjælden i Furesø. Dens lange, bugtede Sandrør ses nu og da paa Sten, der tages 

 op fra c. 2 — 3 m, samt paa Muslingeskaller. Den hører derfor egentlig ikke med i 

 dette Selskab. Det er nærmest et Brændingsdyr. 



Phryganea striata L. og varia Fabr. Det er ret mærkeligt, at de store Phryganea- 

 Arter ikke sjælden træffes ude paa 4 — 5 m. Skraberen bringer Larverne op ikke 

 alene fra Store Kalven, men ogsaa fra Tolypellopsis-Bæltct ude i Søen. Spiralerne er 

 her dannede af rektangulære Smaastykker af henraadnende Barkstykker, Fragmenter 

 af Pfiragniiles, altsammen dødt Materiale. 



Molanna angiistala Curt. Det har forbauset mig meget at Unde de yderst 

 smukke A/o/an/i«-Ror, som er saa almindelige paa Brændingskysternes Sandflader, saa 

 langt tilsøs som ud til 9 m. Det synes, som om Arten normalt lever herude; i 

 hvert Fald kendes den ialt fra c. 25 Stationer; paa mange af Stationerne er den 

 taget i Antal af 5 — 7. Rørene ude paa disse Dybder er vel af samme Form som 

 inde ved Bredden, men de er opbyggede af andet Materiale. Medens de inde ved 

 Land næsten udelukkende opbygges af de fineste Sandkorn, dannes de paa dybere 

 Vand, mest i Skalbæltet, for en væsentlig Del af smaa bitte Skalfragmenter og mærke- 

 lig nok af Bithynia-l.aag. Disse forskellige Partikler indføjes saaledes paa Røret, at 

 den normale, flade Form med de store Vinger fuldt bevares. 



Forholdet har en vis almen zoologisk Interesse. Det Bygningsmateriale, der 

 .staar til Larvernes Raadighed, alt efter som de lever inde paa Brændingszonens svagt 

 skraanende Sandflader eller ude paa dybere Vand helt ude til 9 m, er af forskellig 

 Natur, i første Tilfælde fine Sandkorn, i sidstnævnte overvejende Bithynia-Laag. 

 Larven er meget vel i Stand til at anvende begge Slags Materiale. I og for sig er 

 dette mærkeligt nok, fordi Materialet er af saa yderst forskellig Beskaffenhed: i 

 Brændingszonen omtrent isodiametriske Sandkorn, paa dybere Vand de mange Gange 

 større, men tynde pladeformede Bitliynia-haag. Mærkeligere er det dog, at Resultatet 

 af Larvens Bygningskunst i begge Tilfælde væsentlig bliver det samme: et Rør med 

 store, vingeformede Processer. 



Larven kan nok anvende forskelligartet Materiale, men den kan kun bruge det 

 paa samme Maade. Det ejendommelige for den er ved store, fiade, vingeformede Ud- 

 vækster at skabe det typiske cylindriske Vaarflueror om til en flad, aflang Skive. 



