156 



Unio piclorum L. 

 Anodonta cygnea L. 

 Sphærium corneum L. 

 (Pisidiuin amnicum O. F. Müll.) 



— caserlanum Poli 



— henslowanuni Shepp. 



Pisidium piisillum Jen. 



— nitidum Jen. 



— siibtruncalum Malm. 



— paruulum (Cless) B. B. Woodward 

 Dreissensia polymorphd Pallas 



Sammenfattende Bemærkninger. 



Sammenligner vi nu denne Fauna, som i sine Hovedtræk for Furesøens Ved- 

 kommende nu maa siges at være kendt, med de forskellige andre af Ferskvandets 

 Dyresamfund og særlig med Faunaen ude over Smaasøernes, Dammenes og Mosernes 

 submerse Vegetation, ser vi, at den i Virkeligheden er noget ganske for sig. Vi støder 

 paa en lang Række Former, der karakteriserer dette Samfund, hvis egentlige Hjem- 

 stavn er de større Søers svagt hældende, submerse, vegetationsklædte Skraaninger. 

 Blandt disse Former maa formentlig særlig folgende fremhæves. 



Spongilla fragilis Lei dy 

 Mulig en Del Turbellarier 

 Piscicola geometra L. 

 Ceriodaphnia piilchella G. O. Sars 

 Chydorus globosiis Baird. 

 Pallasiella qiiadrispinosa G. O. Sars 

 Cöenfs-Larver 

 Agrion limiilaium Charp. 



— hasiulaium Charp. 

 Hydroptila-Avter 

 Oxye.thira coslalis Curt. 



Cyrnus flavidus Mc. Lach 



Acentropus niveus Oliv. 



Hæmonia eqiiiseti F. 



Plaiambus inaciilalus L. Larve 



Oreciochilus Larver 



Visse Chironomider 



M idea orbiculaia O. F. Müller 



Biachypodn versicolor O. F. Müller 



Valvala piscinalis O. F. Müller var. antiqua Sowb. 



Planorbis albus O. F. Müller var. (pag. 89) 



Mange af de herhenhørende Former er ofte betragtede enten som sjældne eller 

 i hvert Fald som Dyr, man kun ser enkeltvis. Netop den massevise Forekomst viser, 

 at her er Arternes egentlige Hjem. Dette gælder saaledes Piscicola geometra, Chydoru?, 

 globosus, Pallasiella quadrispinosa, Caen is-Larver, Agrion luniilatiim og hastulaluin, Hy- 

 droptiUdelarverne, Cyrnus-, Acentropus-, Hæmonia- og Orec/oc/ifVus-Larverne, Valvata 

 piscinalis var. cmliqua. Naar Platambus-Larven kun er fundet enkeltvis, skyldes det 

 formentlig, at Foraarsprøverne mangler. 



I Undersøgelserne over Brændingskystens Fauna blev der paavist en Del Karak- 

 terer, der enten var fælles for dens enkelte Arter, eller hyppig kom igen, endvidere 

 Bygningsforhold, der alle synes at tendere henimod samme Maal: at gøre Dyrene i 

 Stand til at leve under de urolige Kaar, Brændingskysten bød sine Beboere. Vi kan 

 for denne Fauna, det her drejer sig om, paavise ganske lignende Træk. 



Mest iøjnefaldende er Farven, der meget ofte er grøn. Den grønne Farve 

 moder os hos alle Ephemeridelarverne, hos Guldsmedelarverne, hos næsten alle Vaar- 



