IGl 



Fureso er den eneste danske So, livori Mijsis rclicld liidlil er paavist. Fore- 

 komsten her hænger vistnok sammen med, at Søen er vort Lands dybeste So og en 

 af dem, der ved Bunden raader over de laveste Sommertemperaturer. Jeg havde 

 ventet, at Dj'ret ogsaa skulde kunne paaviscs i Haldso, men har her forgæves skrabet 

 efter den. Naar Samter og Weltner sætter den ovre Temperaturgrænse til c. + 14°, 

 er dette vist ganske rigtigt. 



I Fureso som i Madiiso lever Mysis i den varme Aarstid udelukkende ude over 

 de vegetationslose Gytjeflader, saavidt vides, paa de største Dybder. Hvorvidt den 

 om Natten skulde stige op til Overfladen, har baade S. & W. og jeg glemt at se 

 efter. I November begynder Indvandringen til lavere Vand; den er da ret almindelig 

 i Sublitoralregionen; i Dec. — Jan. trækker den i Sværme hen over Vegetationssletterne 

 i Store Kalven. I Mai er den forsvundet herfra og findes nu atter kun paa Dybet. 



Hele Sommeren igennem har jeg aldrig i Furesø set Mysis relicla med Æg; jeg 

 har troet, at alle disse Dyr var unge Dyr, der endnu ikke havde opnaact Kønsmoden- 

 hed. Dyr med Ægsække viser sig først i Store Kalven efter 15. Decbr. ved Tp. 

 c. 6 — 0° C. Samter og Wei.tner har vistnok Ret i, at de Individer, der Sommeren 

 igennem træffes ude paa dybt Vand, i og for sig er kønsmodne, men at de venter 

 med Ægproduktionen, til Efteraarets Temperaturer under 7° C. indtræfl'er. Samter 

 og Wei.tner angiver, at man i Dratzigsee endnu hele Efteraaret igennem træller 

 den gamle Generation, som ikke følger den unge nye Generation paa dens Opvandring 

 mod lavere Vand. Den forbliver hele Aaret nede paa Dybet og opnaar her endnu 

 en Gang Konsmodenhed; den anden Sexualperiode indtrælTer 3 Maaneder efter første; 

 i Madiisee mangler denne anden Sexualperiode. Furesø synes at forholde sig som 

 Madiisee. Jeg har i Vinterm aanederne vel taget enkelte Exemplarer op fra 30 — 35 m, 

 men har aldrig set Hunner med Ægsæk. 



Man faar i det hele ikke Indtrykket af, at Mysis relicla forekommer i storre 

 Mængde i Søen. Det gaar maaske med den, som det i det sidst 20 Aar synes at gaa 

 med den ligeledes indelukkede lille Smeltrase, der snart synes at gaa sin Undergang 

 i Mode. For c. en Menneskealder siden skulde Vandet efter gamle Fiskeres Udsagn 

 formelig koge, naar Sværmene om Efteraaret fra Runden hævede sig op til Overfladen. 

 Selv har jeg for c. 20 Aar .siden set lidt af disse Flokke og glædet mig over Maagerne, 

 der i de Dage Smelten var oppe, som hvide Skyer stod over Sværmene. Efter Storme 

 kastedes Fisken særlig i Vinterhalvaaret op paa Land. Julestormen 1902 dækkede 

 Bredden med Tusinder af Smelt og Aborrer. Mig bekendt har i de senere Aar ingen 

 mere set noget til Smelten; og efter Stormene i de sidste Aar har jeg forgæves søgt 

 den i Opskylsdyngerne. 



Hydracarina ^). 



Fiona conglobala C. L. Koch 

 Forelia liliacea O. F. Müller 

 Brachypoda versicolor O. V\ Miiller 



») bestemt af Dr. Sig. Thor. 



D. K. D. Vidensk. Sclsk. Skr., natui vicicnsk. ofi miithcm. Af.l., 8. »;ikke, 111. 1. 



21 



