228 



20 



De samme Grunde, som taler for Anvendelsen af Hovedregning og Udenadslæren 

 ved vore Forsøg, taler ligesaa bestemt imod mathematiske Opgaver, Læsning af viden- 

 skabelige Værker i fremmede Sprog o. 1. Ved den Art Virksomheder er en Gentagelse 

 i strengere Forstand udelukket. Den ene mathematiske Opgave faar Fp. maaske straks 

 sat i Ligning, og saa er hele Resten rent mekaniske Operationer, den anden kan 

 han muligvis slet ikke finde ud af; Indholdet af den ene Side i et videnskabeligt 

 Værk er Fp. halvvejs bekendt, den næste Side kan han maaske slet ikke finde 

 Mening i. Ganske vist kan Fp. nok selv bedømme disse Forskelle i Vanskeligheden, 

 men hvorledes skulde man egenlig kunne tilvejebringe ganske de samme Forhold 

 ved et nyt Forsøg? Og Gentagelser er nødvendige, fordi man kun derved bliver 

 istand til at paavise lovmæssige Variationer. Som det i det følgende skal vises, giver 

 normalt forløbende Forsøg af samme Art meget nær de samme Stofskifleforøgelser, 

 medens alle med Forstyrrelser eller hidispositioner beheftede Forsøg fører til meget 

 afvigende Værdier. Kan man nu ikke udføre flere Forsøg med Arbejde af samme 

 Vanskelighed, kan man heller ikke fastslaa en Norm; de „normale" og de „anormale" 

 Værdier glider jævnt over i hinanden, og al Lovmæssighed forsvinder. 



Foruden de omtalte Forsøg er der tillige gjort nogle enkelte med Romanlæsning. 

 Det er vel ikke „aandeligt Arbejde" i strengere Forstand, men Hvile, Adspredelse. 

 Det havde imidlertid ogsaa en vis praktisk Interesse at undersøge Forandringerne 

 i Stofskiftet under disse Forhold. 



Inden jeg gaar over til Omtalen af de enkelte Forsøg, vil det være hensigts- 

 mæssigst at sammenstille Resultaterne fra alle de foreliggende „Normalforsøg" og 

 angive de Slutninger, som deraf kan drages. Derved vil adskillige Gentagelser af 

 forskellige Bemærkninger kunne undgaas. Sammenstillingen er givet i Tab. 1, i hvis 

 øverste Række de forskellige Arter af undersøgte aandelige Arbejder er anførte. 

 Tabellen falder iøvrigt i to Halvdele, overskrevne O.^ og CO^; i den første er anført 

 de ved hvert enkelt Forsøg fundne Værdier for Iltoptagelsen, i den sidste de til- 

 svarende Tal for Kulsyreudskillelsen, idet de sammenhørende Værdier staar paa 

 samme Plads i hver Gruppe. De med hver af de tre Fp., L, N og P, udførte Forsøg 

 er holdt adskilte. Tallene angiver Stofskifteforøgelsen under Arbejdet i cm-'/s. 



Af omslaaende Tabel frenigaar umiddelbart følgende Resultater: 



For samme Fp. vil det samme Arbejde medføre tilnærmelsesvis konstante Stofskifte- 

 forandringer. Dog er der ikke noget konstant Forhold mellem Tilvæksten i Iltoptagelse 

 og i Kulsyrendskillelse ; en relativt lille Værdi af den første kan jævnlig være for- 

 bundet med en relativt stor Værdi af den sidste og omvendt. Illværdierne viser som 

 oftest, men ingenlunde altid, mindre Variationer end Kulsyreværdierne. 



For samme Fp. vil forskellige Arbejder medføre desto større Stofskifteforandring, 

 jo mere anstrengende det paagældende Arbejde er. Disse Differenser kan være særdeles 

 betijdelige og fremtræder ligesaa udpræget i Kulsyre- som i Iltværdierne. 



Samme Arbejde kan for forskellige Fp. medføre højst forskellige Stofskifteforan- 

 dringer, hvilket kun er en ligefrem Følge af, at Stofskiftet vokser med Anstrengelsen. 



