27 



235 



tre sidste Arbejdsperioder er Tilvæksten derimod dobbelt saa stor, nemlig 0,91 cm^/s 

 mod 0,46 cm V.f- 



Det er saaledes en ikke helt ubetydelig Forøgelse af Stofskiftet, som denne 

 Tagen-sig-sammen har afstedkommet, og Spørgsmaalet bliver da, hvortil den store 

 Iltmængde er forbrugt. At 



160 r 



den skulde medgaa til 

 Nervesystemets forøgede 

 Arbejde tør vel betragtes 

 som udelukket, især da 

 den præsterede Arbejds- 

 mængde slet ikke vokser, 

 men kun holder sig kon- 

 stant. Det er allerede 

 noget, thi Arbejdskur- 

 verne A saavel i Fig. 3 

 som i Fig. (i viser, at Ar- 

 bejdsmængden for denne 

 Fp. regelmæssig synker 

 henimod Slutningen; kun 

 i N. 11 er Mængden kon- 

 stant. En saadan Ube- 

 tydelighed kan dog næppe 

 kræve en Fordobling af 

 Iltforbruget, og da Muskel- 

 bevægelser faktisk ikke 

 har fundet Sted, synes 

 der kun at være én For- 

 klaring mulig: en større 

 Koncentration af Op- 

 mæ'rksom heden medfører 



1 1 1 1 





I X=29,5 





_ I 0^=0,749 







— 







— '•...•■*' ***••. 



1 1 1 1 " 



1 



keltonus. Hvis vi gaar ud 



fra, at enhver sjælelig An- '""o 10 20 30 40 

 spændelse blandt andet 

 ytrer sig ved en Spæn- 

 ding i bestemte Muskelgrupper, bliver Sagen forslaaelig. Ganske vist véd vi endnu 

 meget lidt om, hvilken Indllydelse en Forøgelse af Muskeltonus har pan Stofskiftet: 

 „A detailed study of the elïect of muscular lone upon metabolism is certainly one 

 of the chief desiderata in the physiology of the expiratory exchange"')- Men at 

 en Forhøjelse af Muskellonus vil medføre cl forøget Slofskifte, synes at være en 



M Khogii: Tlic respiratory cxchanj^e of animals and man. London l'.tlü. S. 5!». 



30* 



