39 



247 



udpræget Forskel, som man psykologisk vel nærmest vi! iidfrykke saalcdes, at In- 

 dividet „gribes dybere og inderligere" af den virkelige Tildragelse end af den blotte 

 Skildring. Del fysiologiske Grundlag for denne Forskel synes vi nu at have fundet 

 i de ledsagende Muskelspændinger, der aabenbart er af langt mere effektiv Karakter 

 i Affekten end i den æstetiske Emotion, hvor de, hvad Stofskiftemaalingerne viser, 

 ogsaa bliver svagere, saasnart Skildringen ikke mere har Nyhedens Interesse'). 



Ved Atlekter og Emotioner maa Tonusforandringerne udstrække sig til Største- 

 delen af Organismen, fordi det der drejer sig om Beva-gelser eller i det mindste 

 Bevægelsestendenser, der kræver Koordination af mangfoldige Muskler. Derfor vil 

 ogsaa selv smaa Forandringer kunne medføre en betydelig Stofskiftetilvækst, uden 

 at Muskelspændingen paa noget Punkt behøver at naa en saadan Intensitet, at den 

 bliver Individet bevidst. Ved intellektuel Virksomhed, ved Opmærksomhedsanspæn- 

 delser, har vi derimod ingen Grund til at antage Tonusforandringer andetsteds end 

 i Hovedets Muskler, hvor de direkte kan fornemmes i mange Tilfælde, og i Hænderne 

 og muligvis Armene, hvor de er paaviste ved de omtalte Forsøg. I disse Tilfælde 

 vil Tonusforandringer kun kunne medføre større Stofskifteændringer, naar de naar 

 en saadan Styrke, at de fornemmes som Anstrengelse. Tonusforandringernes psykiske 

 Virkning saavel som deres Indflydelse paa Stofskiftet ved Opmærksom hedsanspæn- 

 delse, Attekter og Emotioner synes saaledes uden Vanskelighed at kunne forklares 

 ved Muskelspændingernes forskellige Extensitet og Intensitet i disse forskellige Til- 

 fælde. En mere indgaaende Udredning af disse Forhold maa være fremtidige Under- 

 søgelser forbeholdt; som foreløbigt, sandsynligt Resultat af de her omlalle Forsøg 

 kan fastslaas: 



De Opmœrksomhedsanspœiulelsen ledsagende Forandringer i Muskeltoniis ind- 

 skrænker sig under almindelige Forhold sandsynligvis lil Hovedets, Armenes og Hæn- 

 dernes Muskler, hvor deres Stgrkc vokser med Koncentrationen. 



Affekter og Emotioner medfører ogsaa Muskelspændinger, der kan optræde i alle 

 Kroppens Muskler, men iøvrigt i Extensitet og Intensitet varierer med Arten af den 

 paagældende Sindsbevægelse. Forskellen mellem en Affekt og den tilsvarende æstetiske 

 Emotion synes især at bero paa den meget forskellige Styrke, hvormed Muskelspæn- 

 dingerne ytrer sig i de to Tilstande. 



Tilbage staar endnu at gøre Rede for Hvilestofskiftets Variationer. Til Grund 

 for vore Beregninger af Slofskiftelilvæksterne under Arbejdet ligger den Betragtning, 

 at der ogsaa under Arbejdet foregaar en med Tiden proportional Variation af Or- 

 ganismens Stofskifte mellem de to Grænser, der er angivne ved Hvilestofskiftel før 

 og efter Arbejdet (S. 16). Under denne Forudsætning har vi Ibr el givet Arbejde 

 fundet saa nær som mulig konstante Stofskifletilv.ækster i de enkelte Perioder, 

 hvilkel taler for Forudsætningens Berettigelse. Men naar Organismen arbejder, er 

 Slofskiftet dog faktisk et andet end i Hvile, saa at det ikke er umiddelbart ind- 



') I .Hauptgesetze des nieiiscliliclicii (ieffihlslcbcns" '2. Aiisf;. Leipzig 1914, S. .U,') li.Tr jeg allerede 

 antydet en saadan Forklaring som en ikke usandsynlig Hyjiotese, der linder Støtte i let tilgængelige 

 Selviagttagelser. 



