43 



251 



I\'ive<iii forandringen beror efter al Sandsynlighed paa en gradvis indlnvdende 

 Slappelse i Kropmiiskulatnrens Tonns, fremkaldt ned Arbejdets d. u. s. de psykofysiolo- 

 giske Processers hæmmende Indflydelse paa Mnsknlalurens latente Innervation. 



Hvileslofskiftets Aftagen under Arbejdet vil modvirkes, naar ydre eller indre For- 

 styrrelser medfører en stærk Opnnvrksomhedsanspændelse, der altid har en betydelig 

 Tonnsforhøjclsc til Følge. I slige Tilfælde kan Ilvilestofskiftet efter Arbejdet være større 

 end før dette. 



Naar Arbejdet paa Grand af sin Lethed medfører en Opmærksomhedsslappelse, 

 har denne en vilkaarlig Slappelse af Kropmuskulaturen til Følge, hvorfor Stofskifte- 

 tilvæksterne i Begyndelsen bliver negative. Den stærkt nedsatte Muskeltonus synes dog 

 uforenelig med fortsat Virksomhed, og Stofskiftelilvæksterne bliver derfor før eller senere 

 atter positive. 



Da de foreliggende Forsøg saaicdes fører til det Resullal, at der maa lillægges 

 Muskelspændingerne en afgørende Indflydelse paa Stofskiftet under Arbejdet, bliver 

 det ret gaadefuldt, hvorfor Bechkh og Olsen nærmest kom til det modsatte Resul- 

 tat'). Ved Forsøg med vilkaarlig Tilvejebringelse af svage Muskelspændinger fandt 

 de ganske vist nogen Forøgelse af Kulsyreudskillelsen, men den var ret ubetydelig 

 i Sammenligning med de Kulsyremængder, der blev fundne ved de forskellige aande- 

 lige Arbejder. Disse var imidlertid gennemgaaende langt større end de, vi nu har 

 fundet for de samme Arbejder udførte af de samme Fp. I Tab. 2 er givet en Over- 

 sigt over dette Forhold. For hver af de to Fp., L. og N., som har deltaget baade i 

 de tidligere Forsøg (1911) og i de her foreliggende (1917) er opført de fundne Kul- 

 syremængder i hver af de to Forsøgsgrupper; hvor der i hver af disse Grupper er 

 anstillet liere end to Forsøg af samme Art, er kun den største og den mindste af 

 de fundne Værdier anførte. Tabellen viser, at Forsøgene 1911 jævnlig har givet to 

 til tre Gange saa store Kulsyremængder som Forsøgene 1917; delte gælder saaledes for 

 Fp. N.s Udenadslæren af Ramser. Og Fp. L. har 1917 kun udskilt ca. 0,3 cm /s CO^ 

 ved Multiplikation af trecifrede Tal, medens han i 1911 afgav 0,65 cm '/s ved den 

 meget lettere Multiplikation af tocifrede Tal. I Forhold til disse store Kulsyremængder 

 er de af Recher og Olsen fundne Værdier for svage Muskelspændinger maaske nok 

 ret ubetydelige, medens de ingenlunde kan lades ude af Betragtning i Forhold til 

 de nyere Maalingers Resultater. 



De uforholdsmæssig store Kulsyremængder, som Becher og Olsen fandt, kan 

 skyldes lo forskellige Aarsager :• dels Udluftning af Organismens Kulsyre, dels stærke 

 Muskelspændinger. Hvad det første Moment angaar, fremhæver de nævnte Forf. 

 selv, at der i første Arbe)dsi)eriode utvivlsomt har fundet Kulsyreudluftning Sted, 

 men næppe i nogen af de følgende. Dette slemmer ganske med de her foreliggende 

 Resultater. Gennemgaar man Hovedlabellerne, vil man finde, al Respiralionskvo- 

 tienten, som netop angiver Forholdet mellem udskilt Kulsyre og oplagen IH, viser 

 en ganske ringe Stigning i første og anden Arbejdsperiode. Her udskilles altsaa for- 



Anf. Skrift S (U. 



.32* 



