i 



260 52 



0,253 cm Ys (Tab. 1), er den her 1,296 cm-Y«, altsaa 5 Gange saa stor. Til Forklaring 

 af denne Abnormitet tjener, at Fp. før og efter Arbejdet sad let sammensunken, 

 men rettede sig op og sad strunk og stiv under hele Arbejdet; efter Forsøgets Slut- 

 ning klagede han over Træthed i Ryggen. Der har altsaa været en betydelig Spæn- 

 ding i hele Kropmuskulaturen, og nogen Overensstemmelse mellem Arbejdskurvens 

 og Stofskiftets Forløb kan naturligvis ikke ventes under disse Forhold. Forsøget 

 har ikke desto mindre en betydelig Interesse, især naar det sammenlignes med P. 17. 

 I det ene Tilfælde ser vi nemlig, hvorledes et vanskeligt og uvant Arbejde kun med- 

 fører en ringe Stofskifteforøgelse, medens i det andet Tilfælde et let og tilvant Ar- 

 bejde forøger Stofskiftet mange Gange stærkere. Denne Forskel er ganske uafhængig 

 af selve det udførte Arbejde og kun bestemt ved Individets „Holdning", som nær- 

 mest er en Følge af de ydre Forhold, den mere eller mindre magelige Stilling. 

 Heraf kan for det første drages den Slutning, at det er uøkonomisk at udføre aande- 

 ligt Arbejde i en for ubekvem Stilling, da dette for Organismen som Helhed kan 

 føre til et ganske unødvendigt Kraftspild. Og for det andet er det indlysende, at 

 Undersøgelser over Stofskiftet ved aandeligt Arbejde kun kan give brugbare Resul- 

 tater, naar man bestemmer Variationerne i Stofskiftet for en Række kortvarige Pe- 

 rioder, saaledes som det er bleven gennemført her. Kun derved bliver det muligt 

 at følge Hvilestofskiftets Variationer og beregne de sandsynlige Tilvækster for Ar- 

 bejdet, medens man ved en summarisk Bestemmelse af Stofskiftet, f. Ex. ved lang- 

 varige Kalorimetermaalinger, er ganske ude af Stand til at afgøre, i hvilken Grad 

 Forandringer af Kropmuskulaturens Tonus har influeret paa Resultaterne. 



Sammenfattes nu i Korthed de vundne Resultater, kan følgende Sætninger 

 fastslaas: 



Huis et aandeligt Arbejde er saa let eller kortvarigt, at Træthedsfølelse ikke gør 

 sig gældende, kan der desuagtet ofte være en ringe Træthedseffekt, idet Arbejdsmængden 

 straks i Begyndelsen aftager lidt og derefter forbliver konstant; Stofskiftet viser da til- 

 svarende Variationer. 



Hvis Arbejdet er tilstrækkelig langvarigt eller vanskeligt til at fremkalde en tyde- 

 lig Træthedsfølelse, kan desuagtet Arbejdsmængden forblive koijstant eller endog vokse 

 mod Slutningen, men Stofskiftetilvæksterne vokser da i langt stærkere Forhold. 



En mindre bekvem Stilling under Arbejdet kan forøge Stofskiftet i saa høj Grad, 

 at det udførte Arbejdes Indflydelse paa Stofskiftetilvæksterne slet ikke lader sig paavise. 



I det følgende Afsnit skal vi nu søge at komme til Forstaaelse af de her paa- 

 viste Kendsgerninger. 



Teoretiske Konsekvenser. 



De foreliggende Undersøgelsers oprindelige Maal er ikke naaet. Det var Hen- 

 sigten al faa bestemt Centralnervesystemets Andel i de Stofskifteforandringer, der 

 ledsager forskellige sjælelige Virksomheder. Dette Problem synes i hvert Fald fore- 

 løbig at være uløseligt. Forsøgene førte til en Paavisning af, at Muskelspændinger 



