268 



GO 



Neuroner, skyldes Undersøgelser, som af etiske Grunde slet ikke kan anstilles paa 

 Mennesker. Men alt, hvad Fysiologen direkte kan se vedrørende de Hjerneprocesser, 

 der ledsager en sjælelig Virksomhed, kan ogsaa iagttages samtidig med denne; 

 „samtidig" maa naturligvis her tages i samme ikke for bogstavelige Forstand som 

 ved de kemiske Undersøgelser. Med vore Dages Teknik er der ikke det mindste til 

 Hinder for, at Forsøgspersonen, som udfører et aandeligt Arbejde, samtidig kan 

 have for Øje den Kymograftromle, hvorpaa de ledsagende materielle Fænomener 

 registreres. Her kan han se Forøgelsen i Aandefang og Aandedrætshyppighed, og 

 har han et Hul i Kraniet, kan han tillige se de Svingninger i Hjernens Volumen 

 og Pulshøjde, som ledsager Arbejdet. Der er saaledes ingen væsentlig Forskel paa 

 Fysiologens og Kemikerens Stilling til de Fænomener, de observerer. Naar Fysio- 

 logen selv er Forsøgspersonen, kan han samtidig opleve en sjælelig Virksomhed og 

 se de ledsagende materielle Processer, ligesom Kemikeren samtidig kan iagttage 

 Stofomsætning og Varmetoning ved en kemisk Proces. Derfor er der heller ingen 

 Grund til at opfatte Forholdet mellem de sammenhørende sjælelige og legemlige 

 Fænomener paa anden Maade end Forholdet mellem Stofomsætning og Varmetoning: 

 det er to uløselig forbundne Led i en kompliceret Proces. 



Dette er nu faktisk ogsaa den Opfattelse, som de fleste Psykologer gennem- 

 fører i Praksis, selv om de teoretisk hylder Parallelismen. Det postulerede ubrudte 

 Aarsagssammenhæng paa psykisk Omraade exislerer nemlig som bekendt slet ikke. 

 Der gives en Vrimmel af sjælelige Fænomener, til hvilke der overhovedel ikke kan 

 findes psykiske Aarsager, hvorfor man enten frit maa opdigte Aarsager eller tage 

 sin Tilflugt til de ledsagende materielle Processer, hvis man vil have en Forklaring. 

 Som oplysende Exempel vil det være tilstrækkeligt at tage det fundamentale sjæle- 

 lige Fænomen, at en Forestilling B kan reproduceres af en anden Forestilling A, 

 med hvilken den tidligere har været samtidig. Hvorledes delte gaar for sig, er en 

 ren Gaade; paa psykisk Omraade findes ikke det mindste, der kan forklare Sagen. 

 B har overhovedet ikke existeret som psykisk Fænomen fra det Moment, hvor den 

 sidst var sammen med A, og indtil det Nu, hvor den reproduceres af A. Hvor 

 kommer B saa fra? Sagen bliver først forstaaelig, naar det fastholdes, at en sjæle- 

 lig Tilstand ligesaa lidt kan existere uden en samtidig materiel Proces, som en 

 Stofomsætning kan forekomme uden en Varmetoning. Naar det materielle Led i 

 Tilstanden A fremkalder det materielle Led i Tilstanden B, hvortil en Disposition 

 er tilvejebragt ved deres tidligere Sammentræf, saa er med dette materielle Led 

 ogsaa den sjælelige Tilstand B givet. 



Som i dette Tilfælde saaledes i alle andre, hvor psykiske Aarsager ikke lader 

 sig paavise. Derfor er Psykofysiologien et nødvendigt Led af Psykologien, sideordnet 

 med den deskriptive Psykologi. Det er ikke to af hinanden uafhængige Videnskaber, 

 der tildels kan ignorere hinandens Resultater; de supplerer tværtimod hinanden 

 som Støchiometri og Termokemi. Erkendelsen heraf er den nødvendige Betingelse 

 for, at Psykologien skal blive Videnskab i strengere Forstand. Psykologisterne, der 

 ikke vil vide af Fysiologi al sige, nødes til paa mangfoldige Punkler at konstruere 



