b .1. LINDAML, l'KNNATi r,II)-SKÄ(; l'K T I MBK1,M I-A cuv. 



Crinillum v. d. Hoev.: Axelns kärna valsforniig, iillu fyra sidorännorna i bottnen 

 afrnndatle. 



Slägtet UMBELLULA Cuvier. 



Synonymi och Historia. 



Ellis och Mvlius hade olika åsigter om det Adrianska fyndets plats i systemet, men 

 båda framhöllo dess likhet med de förstenade enkriniterna. Ellls beskref sitt exemplar 

 som en polypkoloni, "a cluster-polype", " Hydra marina arctica\ och hemstälde till pa- 

 leontologernes bepröfvande, om ej de under namn af Lilium lapideum kända förstenin- 

 garna härrörde frän sådana polyper. Mylius åter ansåg detta djur först som en växt, 

 men, sedan han orenom studier i Ellls' naturaliekabinett omsider fått "thierische Bei;rif['e 

 von dergleichen Körpern" beskref han det som en skaftad, sammansatt sjöstjerna, hvars 

 armar (polyperna) i sina spetsar buro hvar sin mindre sjöstjerna (tentakelkransarne), 

 och föreslog att benämna djuret "Ästerias zoophytos componta" . Han ansåg de för- 

 stenade enkriniterna vara af samma natur, således, äfven de, skaftade sjöstjernor. 



GuETTARDj som i Mémoircs sur les Encrinites^) beskref den förste kände, lefvande 

 Pentacrinus, visade^), att denne "Le palmier marin", var en lefvande representant för 

 enkrinitgruppen, men att deremot de af Ellis och Mylius beskrifna djuren voro vida 

 skilda derifrån. Linné beskref dock bådadera djurslagen som polyper af samma slägte 

 och kallade Hydra marina arctica Isis encrinus^) samt le palmier marin Isis asteria"). 



Pallas var den förste, som påvisade grönlandspolypens affinitet med Pennatuhe 

 och utbytte också Linnés namn Isis encrinus mot Pennatula encrinus^). Visserligen 

 säger han: "primus hane speciem Pennatularum generi judiciose vindicavit Bohadsch", 

 men äran deraf måste dock tillerkännas Pallas sjelf, om också hans första tanke på 

 slägtskapen mellan dessa djur väckts af Boiiadsch, då denne, i ett kapitel med öfver- 

 skrift: "De Penna"'), söker bevisa, att Pennatulae såväl som alla andra så kallade 

 sammansatta djur, exempelvis Hydra marina arctica Ell., äro enkla individ med 

 många munnar. 



Kort efter det Pallas offentliggjort sin Elenchus, utgaf Linné den tolfte upplagan 

 af Systema Natura, hvari han, troligen ännu obekant med Pallas' arbete, flyttade Isis en- 

 crinus under slägtet Vorticella. Cuvier uppstälde sedan ett nytt slägte Omhellula för 



') Myliits anf. st. sid. 13. 



-) Mcmoires de 1'Acadéraie Royale des Sciences 1755. Sidd. 224 flf. 



^) CiUETTARD: ailf. St. sid. 247. 



*) Linné: Systema Natura Ed. X, Holmiae 1758. Sid. 800. 



•') Smith: Correspondence of Linnreus Yol. 1, London 1821, 8vo. Sid. 140. 



«) P.^^i.LAS: Elenchus Zoopliytoium. Haag 17G6, Svo. Sid. 365—6. 



') BoH\i)scH: De quibusdam animalibus marinis. Dresdae 1761, 4to. Sidd. 119 ff. 



